Справа № 815/589/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/589/17

Категорія: 3.1 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача - Косцової І.П.
суддів -Кравченка К.В.
Лук'янчук О.В.
за участю: секретаря - представника відповідача -Стефанцевої Ю.П. Білоконь Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_8, в якому просила: 1) визнати протиправними дії Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області щодо вимоги сплатити кошти у розмірі 87,15грн. за послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та 238,32грн. за бланк паспорту громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій; 2) визнати протиправною відмову відповідача щодо повернення зайво сплачених коштів за видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 325,47 грн., яка оформлена листом від 05.08.2016р. №8/Р-939;

3) зобов'язати відповідача повернути ОСОБА_8 кошти у розмірі 325,47грн. за квитанцією від 25.03.2016р. №0.0.526727653.1, сплачені за послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій.

В обґрунтування позову зазначено, що оскільки позивач, як інвалід першої групи, звільнена від сплати державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області безпідставно вимагало сплатити кошти за послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також за бланк паспорту громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій, та зобов'язане повернути сплачені кошти.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене у справі рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства надання адміністративних послуг за видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон, так само як і бланки паспортів, є платними і пільги щодо сплати цих коштів законом не передбачені. До того ж, повернення зарахованих до бюджету платежів здійснюють органи Державної казначейської служби України, а отже стягнення цих коштів з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області є незаконним.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання з розгляду апеляційної скарги не з'явилась, надіславши на електронну адресу Одеського апеляційного адміністративного суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з сімейними обставинами.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів і участь позивача та її представника в судовому засіданні судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, колегія суддів розглянула справу за відсутності представника позивача, яка належним чином була сповіщена про час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.04. 2016 року до Головного управління ДМС України в Одеській області подано заяву - анкету для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_8, у зв'язку з оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.39).

ОСОБА_8 сплачено за надання адміністративних послуг ГУ ДМСУ в Одеській області 87,15 грн. та за бланк (без електронного носія) - 238,32грн., що підтверджується квитанцією про сплату 325,47 грн. від 25.03.2016 року № 0.0.526727653.1 (а.с.11)

13.05.2016 року позивачу видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1.(а.с.13)

25.07.2017 року законний представник ОСОБА_8.- ОСОБА_7 звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про повернення зайво сплачених коштів за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 325,47грн.

Листом Головного управління ДМС України в Одеській області від 05.08.2016р. №8/Р-939 ОСОБА_7 повідомлено, що адміністративна послуга з оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_8 здійснена відповідно до законодавства, у зв'язку з чим правових підстав для повернення сплачених коштів немає (а.с.9-10).

Правомірність такої відмови та наявність законних підстав для стягнення зазначених платежів є предметом розгляду в даній справі.

Вирішуючи даний спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним нормативно-правовим актом, яким передбачено справляння платежів за видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон, є Декрет Кабінету Міністрів України "Про державне мито", відповідно до положень якого позивач звільнена від сплати державного мита. Оскільки жодних інших обов'язкових платежів, крім сплати державного мита, на момент звернення позивача із заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України за кордон законодавством України не було передбачено, суд дійшов висновку, що вимога відповідача про сплату позивачем коштів за послуги з оформлення та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон та за бланк паспорту є протиправною, а відтак останній зобов'язаний повернути ОСОБА_8 кошти, сплачені за наявною в матеріалах справи квитанцією.

Однак колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994р. №3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно ст.4 цього ж Закону оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться: громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що оформлюється із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Статтею 20 цього Закону передбачено, що за оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обмін та продовження строку дії документів справляється державне мито, а за проведення таких дій за кордоном - консульський збір у порядку та розмірах, визначених законодавством.

Сплата державного мита (консульського збору) підтверджується відповідним документом, що додається до заяви про оформлення і видачу документів, передбачених цим Законом.

В свою чергу, згідно ч.ч.1,7,8 ст.15 цього Закону бланки документів, які використовуються для в'їзду/виїзду з території України, виготовляються відповідно до вимог Міжнародної організації цивільної авіації (ІСАО), державних (національних) та міжнародних стандартів і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення. Закупівля бланків документів здійснюється уповноваженими суб'єктами виключно у порядку, передбаченому законами України. Уповноважені суб'єкти здійснюють закупівлю бланків документів у державних підприємств, що входять до сфери управління Національного банку України.

Пунктами 16,17 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою КМУ №152 від 07.05.2014 р. встановлено, що за оформлення паспорта для виїзду за кордон (у тому числі замість втраченого або викраденого), його обмін справляється плата (за кордоном - консульський збір) у порядку та у розмірах, встановлених законодавством. Документи, що підтверджують здійснення встановлених законодавством платежів (консульського збору), додаються до заяви-анкети.

Відповідно до п.5 ст.2, п.п. "б" ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993 р. N 7-93 державне мито справляється за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон або обміну цього паспорту у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Поряд з цим, відповідно до п.4 ст.5 Закону України "Про адміністративні послуги" від 06.09.2012 року №5203-VI виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються платність або безоплатність надання адміністративної послуги. Адміністративні послуги визначаються виключно законом.

Статтею 11 цього Закону передбачено, що при наданні адміністративних послуг у випадках, передбачених законом, справляється плата (адміністративний збір).

Розмір плати за надання адміністративної послуги (адміністративного збору) і порядок її справляння визначаються законом з урахуванням її соціального та економічного значення.

Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) зараховується до державного або відповідного місцевого бюджету, крім випадків, встановлених законом.

Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) вноситься суб'єктом звернення одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків, експертиз, здійснюваних суб'єктом надання адміністративної послуги, отримання витягів з реєстрів тощо).

Відповідно до ч.2 ст.18 ЗаконуУкраїни України "Про адміністративні послуги" органи виконавчої влади, інші державні органи здійснюють закупівлю бланків для оформлення результатів надання адміністративних послуг (крім власних бланків цих органів) у державних підприємств, що входять до сфери управління Національного банку України. Закупівля товарів, робіт і послуг для надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Згідно п.4 ч.3 ст.20 цього Закону ціни на бланки документів, у тому числі суворого обліку, які використовуються органами виконавчої влади, іншими державними органами для оформлення результатів надання адміністративних послуг (крім власних бланків цих органів), установлюються відповідно до вимог Закону України «Про ціни і ціноутворення».

В свою чергу, постановою КМ України від 26.10.2011 року № 1098 "Деякі питання підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби платних послуг" затверджено Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби платних послуг.

Відповідно до п.4 Порядку у разі надання послуги, що передбачає видачу бланка або номерного знака, розмір плати за її надання визначається з урахуванням витрат, пов'язаних з придбанням відповідної продукції, у тому числі вартості персоналізації.

Колегією суддів встановлено, що розпорядженням КМ України від 21.08.2013 року №667 виготовлення бланків (персоналізованих) паспортів громадянина України для виїзду за кордон доручено Державному підприємству "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів", цілісний майновий комплекс якого передано в управління Національного Банку України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням спільного засідання представників МВС України, ДМС України, Національного Банку України та ДП "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" вартість бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, встановлено на рівні 238,32 грн.

Крім цього, відповідно до п.27 Розділу І "Адміністративні послуги" постанови КМ України від 04.06.2007 року №795 "Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання" розмір плати за надання підрозділами ДМС України адміністративної послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон становить 87,15 грн.

Отже, виходячи з детального аналізу вищенаведених положень діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства та встановлених в ході розгляду апеляційної скарги обставин у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що платежі, визначені Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" та Законом України "Про адміністративні послуги", постановою КМ України від 26.10.2011 року № 1098, постановою КМ України від 04.06.2007 року №795 не є тотожними, адже вартість адміністративних послуг з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та вартість бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, у комплексі значно перевищує розмір державного мита.

При цьому судова колегія враховує ту обставину, що нормативно-правовими актами України не передбачено надання субвенцій з Державного бюджету України на покриття різниці між встановленим розміром державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон та фактичною вартістю бланка паспорту, зразок якого затверджений Постановою КМ України від 07.05.2014 року № 152.

Відповідно до положень ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення у справі, що розглядається, суд першої інстанції послався на постанову Верховного суду України від 03.12.2013р. по справі №21-416а13, якою встановлено, що сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому служба громадянства не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

Разом з цим, судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що законодавство, аналіз якого проведено Верховним Судом України в наведенному рішенні, на момент виникнення правовідносин сторін у справі, що розглядається, зазнало суттевих змін, а сплата установленого Декретом державного мита на момент видачі позивачці паспорту громадянина для виїзду за кордон не покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка).

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе при розгляді даної справи відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України в постанові від 03.12.2013р. по справі №21-416а13 та приходить до висновку, що в данному спорі суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки судом першої інстанції повною мірою встановлені всі обставини у справі, проте їм надано невірну правову оцінку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та відмови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лук'янчук