Справа № 334/2222/17(2-а/334/331/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2017 рокусправа № 334/2222/17 провадження №2-а/334/331/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 липня 2017 року по справі №334/2222/17(провадження №2-а/334/331/17) за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням внесених уточнень, просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах з 22 березня 2017 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014,2015,2016рр.);

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 22 березня 2017 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014,2015,2016рр.), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією;

- стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на користь позивача судові витрати, а саме: 640,00 грн. - судового збору та 1800,00 грн. - витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилався на те, що з 14.03.2012 року він отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". 14.03.2017 року він досяг пенсійного віку, передбаченого ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому набув право на пенсію за віком у відповідності до цього Закону. 22.03.2017 року він звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, однак відповідачем було відмовлено. Таку відмову УПФУ позивач вважає протиправною та такою,

що порушує гарантовані Конституцією та Законами України права.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, на загальних умовах відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 22.03.2017 року із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком;

зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 22.03.2017 року із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією;

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя) подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування при розрахунку пенсії позивача показника середньої заробітної середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя (правонаступником якого є Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя) та з 14.03.2012 року отримував пенсію за вислугу років як працівник плавскладу мор/річкового флоту, призначену відповідно до ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

22.03.2017 року, у зв`язку з досягненням пенсійного віку, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення, нарахування та виплату йому пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ч.2 ст.40 наведеного Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом від 28.03.2017 року за №94/М-1 УПФУ повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для призначення, нарахування та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ч.2 ст.40 наведеного Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. При цьому, зазначає про те, що на підставі особистої заяви від 21.03.2017 року управлінням проведено перерахунок пенсії позивача по стажу та заробітку, розмір пенсії з 01.04.2017 року при стажі 39 років 8 місяців 12 днів (станом на 31.01.2017) та заробітку 3248,95 грн., який розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії складає 1882,77 грн., а саме: 1739,81 грн. - розмір пенсії за віком; 42,96 грн. - доплата за понаднормативний стаж 4 роки; 100 грн. - доплата з 01.05.2012 року згідно Постанови КМУ від 23.04.2012 №327.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення", в березні 2017 року він звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто в даному випадку має місце звернення за призначенням іншої пенсії за іншим законом. Відтак, при призначенні позивачу пенсії за віком підлягають застосуванню положення частини другої статті 40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Згідно статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Згідно з ч.1 ст.10 зазначеного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Приписами ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

В даному випадку, позивачеві в 2012 році було призначено інший вид пенсії, а саме, пенсія за вислугу років згідно ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пенсія за вислугу років не передбачена Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Отже, виходячи з зазначеного, в даному випадку пенсія за віком призначається позивачу вперше, у зв'язку з чим при її призначенні має застосуватись показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням .

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 липня 2017 року по справі №334/2222/17(провадження №2-а/334/331/17) - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк