Справа № 2010/2-а-3587/11
Суддя: Калмикова Л. К.
Дата ухвалення: 2011-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2010/2-а-3587/11
провадження №
П О С Т А Н ОВ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2011 р

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинення певних дій.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що будучи за рішенням МСЕК інвалідом 1-ої групи, він віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При таких обставинах згідно ст.49 ЗУ „ Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи він як інвалід І групи має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч.4 ст.54 вказаного закону повинен бути не нижче 10 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, розмір якої у відповідності до ст.50 того ж закону, повинен складати 100% мінімальної пенсії за віком.

Призначає, нараховує та виплачує державну та додаткову пенсії йому відповідач по справі Управління пенсійного Фонду України в Дергачівському районі.

Втім, у дійсності при призначенні та нарахуванні належних йому пенсійних виплат та при визначенні обсягу його прав на їх розмір всупереч п.1 ст.92 Конституції України відповідач керується не законами, а лише підзаконними нормативно-правовими актами, і тому державна пенсія і додаткова пенсія призначається і нараховується йому відповідачем довгий час в набагато меншому розмірі, аніж це передбачено ЗУ „Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи , на що він неодноразово звертав увагу відповідача у своїх зверненнях.

На цей час він знову звернувся до відповідача про призначення йому державної пенсії та додаткової пенсії право на отримання яких має згідно ч.4 ст. 54 та ст.50 Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно.

На вказане звернення до відповідача йому було відмовлено в належному призначенні державної та додаткової пенсій у розмірах, встановлених законом. Але при цьому відповідачем не були прийняті до уваги такі обставини:

- право на отримання державної та додаткової пенсій передбачене ст.50, ч.4 ст.54 Закону України „ Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто у відповідності до п.1 ч.1 ст.92 Конституції України, згідно з якою права громадян визначаються виключно законами, а не будь-якими іншими нормативно-правовими актами;

-згідно з ч.1 ст.19 ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії мінімальний

розмір пенсії за віком також визначається виключно законами України, а не постановами Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач та незаконно ними керується у своїй діяльності.

-згідно з п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування

шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

-відшкодування шкоди , завданої здоровю позивача, підпадає під дію поняття „ядерна шкода,

правовідносини щодо якої регулюються ст.1189 ЦК України, Законом України 2Про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та її фінансове забезпечення, ЗУ „Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку та Віденською конвенцією про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, не обмежується строком давності.

Оскільки у добровільному порядку прийняти заходи до усунення порушень його прав та здійснити призначення йому державної пенсії і додаткової пенсії належним чином і у належному обсязі відповідач не бажає, то він змушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Після прийнятих Конституційним Судом України рішень №6-рп/2007 від 09.07.2007 р. та №10-рп/2008 від 22.05.2008р. про визнання такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) положень статей законів України про державний бюджет на 2007 та 2008 р.р., якими призупинялись або вносилися зміни у деякі статті Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи, вказаний закон діє в редакції на кінець 2006 року.

Просить суд визнати діяльність УПФУ в Дергачівському районі Харківської області незаконною; враховуючи практику виконання відповідачем судових рішень по аналогічним справам, зобовязати відповідача здійснити йому згідно встановленої у відповідний час групи інвалідності перерахунок та виплату пенсій у встановлених законом розмірах у відповідності до вимог ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи виключно із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з 01.01.2004 р. без кінцевої дати перерахунку пенсії; враховуючи стан його здоровя, як особи, постраждалої від отриманої шкоди раніше та шкоди від незаконних дій відповідача, які чиняться досить тривалий час, який потребує постійного підтримання ліками, його майновий стан пенсіонера інваліда за захворюванням , повязаним з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, який отримує пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до п.5 ч.4 ст.81, ч.3 ст.82 ЦПК України просить звільнити його від оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи, а також просить розглядати справу без його участі.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, що суд вважає за можливе.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області в наданих до суду письмових запереченнях позовні вимоги не визнав. Вказує на те, що пенсійне забезпечення осіб, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС здійснюється згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991р., Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 09.07.2003р. та на підставі Постанов Кабінету міністрів України. Стаття 49 Закону № 796 закріплює норму у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до категорій 1-4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Державна пенсія особам, віднесеним до 1-4 категорій призначається у відповідності до ст. 54 Закону № 796, частина 4 якої встановлює, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю , особам віднесеним до 1 категорії згідно ст. 50 Закону № 796 призначається у розмірах: інвалідам ІІІ групи 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Частина 5 та ч.7 статті 54 Закону 796 встановлюють, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом міністрів України. На підставі цієї норми Пенсійний фонд при нарахуванні основної та додаткової пенсії позивачу керувався нормами Постанови КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002р. № 1, п.п. а, б, ч.1 якої встановлюють, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка проводиться розрахунок: пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796 та додаткової пенсії до ст. 50, передбаченої цим же Законом. З 01.01.2008р. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. № 107 були внесені зміни до Закону № 796 ст. 54 передбачає, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність( до виплати 846 грн.). Згідно вищеназваного Закону зміни були також внесені і до ст. 50 Закону № 796 стосовно розмірів додаткової пенсії, яка в новій редакції становить: для інвалідів ІІІ групи 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» було встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2008 року 470 грн., з 01.04.2008 року 481 грн.; з 01.07.2008 року 482 грн. ; з 01.10.2008 р. 498 грн. Законом України „Про Державний бюджет України на 2009 рік „ встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а саме 498 грн. Законом №1715- VI від 06.11.2009 року внесено зміни до ЗУ „Про Державний бюджет на 2009 рік, яким встановлено прожитковий мінімум для осіб , які втратили працездатність в сумі 573 грн. Також на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 50 та ст. 54 були доповнені абзацом, який зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Ці зміни в Закону і були враховані при обчисленні основної та додаткової пенсії позивачу. Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі не погоджується з позивачем стосовно застосування для розрахунку додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону 796 величини мінімальної пенсії за віком, встановленої законами України про Державний бюджет України, оскільки ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» закріплює норму, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Розмір пенсій, встановлений ч.4 ст.54 Закону № 796, був визначений, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлено не був. Норми ст. 49 Закону № 796 щодо застосування розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обмеження максимального розміру пенсій, призначених за цим законом, законодавцем на інші статті цього Закону, у тому числі і на ч.4 ст. 54 Закону № 796 поширені не були. Положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлених абзацом першим цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом), Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України, не визнавались, а тому підлягають виконанню та застосуванню відповідно в межах дії Закону № 1058. Враховуючи викладене, Управління пенсійного фонду вважає, що в даному випадку стверджувати про звуження змісту та обсягу прав осіб, яким пенсія призначена з урахуванням положень ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів та відповідно про порушення положень Конституції України підстав не вбачається. Статтею 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Статтею 67 цього Закону передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У відповідності до зазначених норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» встановлено, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка провадиться розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Це відповідає також вимогам Порядку обчислення по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою КМУ від 30.05.1997р. № 523. Пенсія позивачу призначена згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому при нарахуванні додаткової пенсії Пенсійний фонд керувався Постановою КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1, де надається вичерпний перелік Законів, до яких застосовується розмір 19,91грн. для розрахунку величини основної та додаткової пенсій. Редакція ст. 50 Закону № 796, в якій зазначається, що додаткова пенсія інвалідів нараховується в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком та ст. 54 цього ж Закону, яка встановлює розмір основної пенсії не нижчим по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком, були змінені на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Положення п.28 розділу 11 вказаного Закону, яким були внесені зміни до ст. 50 та ст. 54 Закону № 796 втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. З метою законодавчого врегулювання даного питання Кабінетом міністрів України була прийнята 28.05.2005р. Постанова № 530 «Деякі питання захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008р. Пунктом 4 якої передбачено щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачувати інвалідам ІІІ групи 15 процентів від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Пункт 6 вказаної постанови закріплює положення стосовно розмірів пенсій для інвалідів ІІІ групи , щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, яка для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986р. по ІІІ групі інвалідності не може бути нижчою від 870 грн. Підпункт 2 пункту 1 постанови № 654 від 16.07.2008р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» передбачає, що 544 грн. - це мінімальний розмір пенсії одержувачів пенсії за вислугу років та за віком, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Підпункт 2 пункту 1 даної постанови встановлює, що в інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986р. для інвалідів ІІІ групи не може бути нижчою за 980 грн. З урахуванням зазначеної постанови та Закону № 796 позивачу станом на 01.04.2010 року здійснюються виплати пенсії.

Частина 1 статті 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» закріплює норму, в якій зазначено, що діяльність КМУ спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов ВРУ, а також Програм діяльності КМУ, схваленої ВРУ, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, та ін. Також, основними повноваженнями, закріпленими у ст. 20 вищевказаного закону у сфері соціальної політики забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян. Стаття 52 даного закону встановлює норму у відповідності до якої акти КМУ обов»язкові для виконання. Управління Пенсійного фонду України відповідно у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами ВРУ, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ. Усі дії управління узгоджуються з вимогами Конституції, оскільки саме Кабінет Міністрів України забезпечує проведення політики у сфері соціального захисту, а видані з цього питання постанови і розпорядження є обовязковими до виконання. Вважає , що позивачем порушено ст.259 ЦК України, якою встановлено трирічний загальний строк звернення до суду, оскільки він звернувся до суду лише 25.05.2010 року.

Крім того, відповідач зазначив, що в період часу з 2000-2004 р.р. мінімальний розмір пенсії за віком , визначався Указом Президента України „Про підвищення мінімального розміру пенсії №753 від 28.06.1999 року та ЗУ про підвищення мінімального розміру пенсії „ №979-ХІV від 15.07.1999 року; ПКМУ „Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат пенсіонерам №1686/2000 від 10.11.2000року, №1706/2001 від 19.12.2001 року, №279/2002 від 13.12.2002 року, №544/2003 від 15.03.2003 року.

У звязку з чим, вважає, що призначення основної та додаткової пенсії позивачу проводилося згідно чинного законодавства.

Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, звільнити УПФ від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а справу розглядати за відсутності представника.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши представлені докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом ІІІ групи та він відноситься до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А № 447227 , копією вкладки № 640807с, довідкою серії ХАР-07 №039638.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС І категорії, є інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області і одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХІІ.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1-ї категорії, має інвалідність ІІІ-ї групи.

Згідно довідки, наданої Управлінням Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області за період з 01.01.2004 р. по 01.07.2010 р. нарахування відповідачу основної та додаткової пенсії здійснювались наступним чином:

Основний розмір пенсії - згідно п.1 ст.54 в ред.28.12.2007р. та постанови КМУ №530 від 28.05.2008 р. та постанови КМУ.№654 від 16.07.2008 р

Дод. Пенсія, як інваліду 3 гр. внаслідок Чорнобильської катастрофи була здійснена позивачу відповідно до ст. 49, ст. 50 Закону № 796 в ред.. від 28.12.2007р. та Постанов КМУ № 530 від 28.05.2008р., 15% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Відповідно ст.54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком , розмір якої, згідно зі статтею 28 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється в розмірі, визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При розрахунку державної пенсії , передбаченої ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХІІ застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058-ІV не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім мінімальних виплат, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Суд дійшов висновку щодо застосування до спірних правовідносин ч.1 ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування при визначенні розміру пенсії відповідно до ст.50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ст.50 „Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі інвалідам ІІІ групи (до якої відноситься позивач) 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

При цьому враховується, що ч.3 та 4 ст.54 цього Закону було змінено чотирма частинами нового змісту, згідно із Законом України від 28.12.2007р.№107-VІ щодо нового розміру пенсій для інвалідів з числа осіб постраждалих 1 категорії.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-У встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік № 489-V від 19.12.2006р. були встановлені розміри мінімальної заробітної плати: з 1 січня 2007 року 400 грн. на місяць, з 1 квітня 2007 року 420 грн. на місяць, з 1 липня 2007 року-440 грн. на місяць та з 1 жовтня 2007 року-460 грн. на місяць.

Рішенням Конституційного Суду України № 6рп/2007 від 09.07.2007р. справа № 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян) щодо відповідності Конституції України положень ст.ст.29,36, абз.3 ч.2 ст.56, ч.1 ст.66, п.7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46 ст.71, ст.ст.98,103,111 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2007рік всі вказані положення закону про державний бюджет визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, оскільки зменшують розміри виплат, обмежують права і свободи, і мають місце лише у випадках передбачених ст.64 Конституції України, а саме в умовах воєнного або надзвичайного стану із значенням строку дій цих обмежень. Рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено. З моменту ухвалення даного рішення відповідач по справі, перерахунку та виплати встановлених розмірів допомог не зробив, чим порушив його законне право.

Згідно п.4 ст.45 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування перерахунок пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, із першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано після 15 числа . Відповідно до ст.43 цього Закону перерахунок пенсій за віком , по інвалідності, в разі втрати годувальника , за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій , призначених до набрання чинності цим Законом враховується заробітна плата(дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами , наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера заробітна плата (дохід) за період , передбачений абз.1 ч.1 ст.40 цього Закону. При цьому заробітна плата(дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до ч.2 ст.40 цього Закону і застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм права, перерахунок пенсії здійснюється у разі виникнення права на підвищення пенсії, що підтверджується наданими до органу Пенсійного Фонду України відповідними документами разом з заявою про перерахунок пенсії.

Позивачем суду не надано копію заяви про перерахунок пенсії, згідно якої у разі виникнення права на підвищення пенсії йому слід здійснити відповідний перерахунок.

Таким чином, зважаючи на діючі в період часу з 09.07.07 р. по 31.12.07 р. та починаючи з 22.05.2008 р. положення ст.ст.50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо визначення мінімального розміру пенсії позивача не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідач протягом зазначеного періоду зобовязаний здійснювати відповідні нарахування пенсії позивача без отримання заяв про перерахунок чи будь-яких інших документів на пдтвердження здійснення такого перерахунку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Також, Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. та статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р.

За таких обставин правильним та таким, що відповідають Закону №796 суд робить висновки про те, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно статті 58 Закону України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при розмірі пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту населення окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року « Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.ст.50, 54 Закону №796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону № 796.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобовязання подальшого нараховування та виплати щомісячної основної державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Стосовно вирішення питання позовної давності, то ст.73 ЗУ Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку передбачено, що відповідальність за шкоду, спричинену Чорнобильською катастрофою, встановлюється відповідним законодавством України. А ч.1 ст.76 зазначеного Закону чітко визначено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на ч.5 ст.54 Закону №796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено мінімальний розмір пенсії за віком.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав та належних доказів лише для часткового задоволення позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача у відповідності до вимог ст.50 та ст.54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , без зазначення кінцевої дати, оскільки право позивача на отримання пенсії у належному розмірі не обмежується будь-яким терміном зазначеними нормами права.

Вирішуючи питання щодо періоду часу, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії суд зазначає, що пенсія, як і інвалідність призначена позивачу безстроково, тому обмеження строку перерахунку будь-якою датою, в тому числі датою прийняття судового рішення) є порушенням прав позивача на соціальний захист щодо своєчасного та повного отримання сум пенсії, передбаченої нормами Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З метою повного захисту прав та інтересів позивача з урахуванням приписів ч.2 ст.11 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог та визнає протиправною відмову УПФ України в Дергачівському районі Харківської області у нарахуванні державної і додаткової пенсії ОСОБА_2 в розмірі, передбаченому ч.4 ст.54 та ст.50 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ст. ст. 64, 152 Конституції України, ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. ст. 71, 72, 86, 94, 98, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії та провести відповідні виплати у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. та починаючи з 22.05.2008 р. безстроково , з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення постанови до Харківського апеляційного адміністративного суду через райсуд, а якщо постанова була проголошена без участі особи, яка її оскаржує, протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. К. Калмикова