Справа № 334/1867/17(2-а/334/312/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2017 рокусправа № 334/1867/17 провадження №2-а/334/312/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2017 року по справі №334/1867/17(провадження №2-а/334/312/17) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дій,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком на загальних піставах з 13 березня 2017 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення заявою про призначення пенсії за віком (2014,2015,2016рр.);

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя призначити їй пенсію за віком на загальних підставах з 13 березня 2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення заявою про призначення пенсії за віком (2014,2015,2016рр.), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилалась на те, що починаючи з 24.01.1997 року вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах, по Списку №1 у відповідності до п. а ст. 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення. Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати. З 17.01.2007р. позивач набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та 13.03.2017р. звернулась до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року зверненню з заявою про призначення пенсії за віком. Проте, відповідачем було відмовлено з тих підстав, що позивач вже отримує пенсію за віком, яку призначено на пільгових умовах по Списку №1 за нормами ЗУ Про пенсійне

забезпечення. Таку відмову УПФУ позивач вважає протиправною та такою, що порушує гарантовані Конституцією та Законами України права, оскільки, за позицією позивача, пенсія за віком на пільгових умовах та пенсія за віком є два різних видів пенсійного забезпечення, у звязку з чим право вибору пенсії належить позивачу.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2017 року адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на загальних підставах з 13.03.2017 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком;

зобовязано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах з 13 березня 2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Не погодившись з постановою суду, Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 24 січня 1997 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, призначену згідно Закону України Про пенсійне забезпечення.

Після призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач продовжувала працювати.

13 березня 2017 року позивач, досягнувши пенсійного віку, звернулась до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення, нарахування та виплату пенсії відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 16.03.2017р. №84-Т-1 управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя відмовило у призначенні пенсії за віком з подальшим перерахунком із застосуванням показника середньої заробітної плати, що передує року звернення згідно Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки позивач вже отримує пенсію за віком, призначену згідно Закону України Про пенсійне забезпечення в порядку, встановленому Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись з такими діями управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком із здійсненням нового нарахування, оскільки позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування він звернувся вперше.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Станом на час призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах пенсійне забезпечення громадян здійснювалось відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 2 Закону України Про пенсійне забезпечення за цим законом призначаються наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно п. "а" ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно абзацу другого пункту 16 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Отже, дія Закону України "Про пенсійне забезпечення" поширюється на визначення права особи на пенсію, тоді як умови виплати цієї пенсії регулюються нормами Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Тобто, і Законом України Про пенсійне забезпечення, на підставі якого позивачу призначено пенсію, і Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено такий вид пенсійних виплат як пенсія за віком.

Положення ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на які посилається позивач, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії.

Оскільки позивачу у 1997 році вже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), то його повторна заява про призначення цього ж виду пенсії, хоч і на загальних підставах, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, є необґрунтованою.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову, колегія суддів вважає необґрунтованими.

До заперечень на апеляційну скаргу позивачем надано рішення Вищого адміністративного суду України, які, на його думку, свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки. В той же час, як вбачається з долучених до заперечень на апеляційну скаргу рішень, їх ухвалено із застосуванням правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2016 року (справа №133/476/15-а). Розглянуті Верховним Судом України у вказаній справі спірні правовідносини стосуються права особи, якій раніш була призначена пенсія «за вислугу років» на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», на призначення пенсії «за віком» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки. Тобто, спірні правовідносини у вказаній справі стосуються різних видів пенсії, а саме пенсії «за вислугу років» та пенсії «за віком», тоді як у цій справі спір виник з приводу призначення одного виду пенсії пенсії за віком.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, у звязку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2017 року по справі №334/1867/17(провадження №2-а/334/312/17) скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст постанови виготовлено 18.09.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк