Справа № 803/752/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Справа № 803/752/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання - Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача Купири З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Нововолинське АТП-10708» до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування розрахунків,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Нововолинське АТП-10708» звернулося в суд із позовом до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень - червень 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що товариство «Нововолинське АТП-10708» отримало від відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», по пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Останнім місцем роботи ОСОБА_4 було підприємство в м. Москва Російської Федерації. Оскаржені розрахунки позивач вважає необґрунтованими та незаконними, оскільки відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» витрати на виплату і доставку пенсій здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того, відповідачем не враховано стажу роботи пенсіонера на інших підприємствах, який дає право на призначення пільгової пенсії, а тому витрати на виплату і доставку таких пенсій розраховано органом Пенсійного фонду не пропорційно.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених з позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову від 13.07.2017 року №6149/07 відповідач його вимог не визнав, просив в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) великогабаритних автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. Стаж наявний у ОСОБА_4 підтверджений всіма необхідними довідками. Пенсія ОСОБА_4 призначена 1 липня 2014 року на підставі наданих позивачем довідок. Крім того, позаплановою перевіркою з питань достовірності видачі довідки про заробітну плату на призначення пенсії ОСОБА_4 (акт від 29 серпня 2014 року) встановлено, що ОСОБА_4 дійсно працював на займаній посаді та отримував заробітну плату. Відповідач у встановлені строки направляв позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з серпня 2014 року.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, подав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Нововолинсько-Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію на пільгових умовах з 2014 року, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Протягом січня-червня 2017 року Нововолинсько-Іваничівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області надіслано ТзДВ «Нововолинське АТП-10708» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», по пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до вказаного розрахунку місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2 становить 1089,47 грн., ОСОБА_3- 1442,22 грн., ОСОБА_4 - 4748,09 грн. та ОСОБА_5 - 1351,15 грн., при цьому частка сплати товариства - 100%.

При наданні правової оцінки спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали, зокрема, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначається Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 1 статті 1 цього Закону платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»).

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлено ставку збору в розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція).

Вказана Інструкція розроблена відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції визначено, що до роботодавців - страхувальників відносяться підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 2.1 Інструкції).

Розділ 6 Інструкції визначає порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Так, відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту другого Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Підпунктами 6.4, 6.7 пункту 6 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Згідно із пунктом «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої цієї статті.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято 12 серпня 1993 року Постанову за №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», згідно до пунктів 1, 3 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в Нововолинсько-Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію на пільгових умовах з 2014 року

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримують пенсії на пільгових умовах, відповідачем направлялись відповідні розрахунки щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у строки, визначені чинним законодавством та за встановленою формою, у відповідності до Закону та розділу 6 Інструкції.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що відповідач невірно призначив пенсію ОСОБА_4 виходячи із наступного.

По-перше, протоколи про призначення пенсії та підстави її призначення зазначеним пенсіонерам, в тому числі ОСОБА_4, позивачем у встановленому порядку не оскаржувались та не є предметом розгляду даної справи.

По-друге, згідно п.6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства, що в даному випадку відповідачем було зроблено, про що свідчать відповідні документи, зазначені вище.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність складення та направлення розрахунків позивачу.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність покладення на ТзДВ «Нововолинське АТП-10708» обов'язку по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згідно із розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 15 вересня 2017 року.