Справа № 805/2887/17-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 р. Справа №805/2887/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:14:30

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 18 липня 2017 року та № НОМЕР_1 від 18 липня 2017 року, мотивуючи вимоги тим, що на підставі акту перевірки №8/05-99-14-04/37903071 від 23.06.2017 року сформовано спірні податкові повідомлення-рішення. Висновки акту полягали в тому, що товариством занижено земельний податок з юридичних осіб за 2014 рік у сумі 620 712,76 грн та нараховано штрафні санкції у сумі 155 348,19 грн. Вважає, що податковим органом неправомірно здійснено нарахування податкового зобовязання з земельного податку, оскільки нараховано на загальну площу 92/100 частини, натомість позивачу належить 47/100 частини. Також зазначає, що відповідачем було здійснено невірний розрахунок із застосуванням підзаконного акту, який застосовується з 01.01.2017 року, натомість нарахування було здійснено за 2014 рік. Крім того зауважує, що у період 2014 року товариство перебувало у м. Донецьку, та відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VII) був звільнений від сплати за користування земельними ділянками з квітня 2014 року по січень 2015 року. Враховуючи зазначене вважає, що підлягають скасуванню податкові повідомлення рішення про нарахування земельного податку з юридичних особі у сумі 620 712,76 грн та штрафних санкцій у сумі 155 348,19 грн.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, мотивоване тим, що на підставі договору купівлі- продажу від 30.12.2013 року відбулась державна реєстрація права власності, яка тривала до 25.12.2014 року, оскільки договором куплі-продажу від 25.12.2014 року майно було передано ТОВ «КОРУМ Дружківський машинобудівний завод». Загальна площа земельної ділянки становила 239 952,9 кв.м та після переходу права власності на яку, позивач є платником податку за землю. Обєкти нерухомого майна перебувають на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 105,4656 га, яка передана в оренду ПАТ «Дружківський машзавод». Зобовязання з орендної плати ПАТ «Дружківський машзавод» не виконував. Зауважує, що позивач, як набувач права власності на обєкти розташовані на земельній ділянці, автоматично став користувачем цих земельних ділянок, отже повинен сплачувати земельний податок. Зауважив на тому, що позивачем не було виконано обовязку щодо державної реєстрації користування земельною ділянкою, у відповідності до чого був відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель у відомостях Державного земельного кадастру по земельній ділянці, у відповідності до чого, з урахуванням Порядку нормативно грошової оцінки земель населених пунктів №489 від 25.11.2016 року, нормативно грошова оцінка за 1 кв.м. за 2014 рік складає 133,49х2,0=266,98 грн.Крім того зазначає, що посання позивача на норми Закону №1669 не підтверджені доказами, а саме Сертифікатом Торгово-промислової палати, та можливість скористатись пільгами у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи зазначене важає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволеню.

Представник позивача через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи без участі прадставників про що свідчить особистий підпис у заяві представника позивача.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" (, вул.Лейпцизька, б. 15, м. Київ, 01015) пройшов передбачену законодавством державну реєстрацію № 1 039983, є юридичною особою та в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обовязки.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, у відповідності до вимог ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обовязки.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що 23.03.2005 року між Дружківською міською радою та ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» був укладений договір оренди землі за кадастровим номером :00:008:0137, розташованої за адресою вул. Леніна,7 та вул. Привокзальна м. Дружківки Донецької області загальною площею 105,4656 га.

30.12.2013 року між ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» та ТОВ «КОРУМ СОРС», ТОВ «Гірничі машинидружківський машинобудівний завод» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна розташованого за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул.. Леніна, 7, у вигляді 92/100 частині видів обєктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :00:008:0137 площею 1 054 656 га, з яких 47/100 переходять до ТОВ «КОРУМ СОРС».

25.12.2014 року між ТОВ «КОРУМ СОРС», ТОВ «Гірничі машинидружківський машинобудівний завод», ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» та ТОВ «КОРУМ Дружківський машинобудівний завод» укладено договір купівлі-продажу обєктів нерухомого майна розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :00:008:0137 площею 105,4656 га, за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул.Леніна, 7.

23.06.2017 року Головним Управлінням ДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «КОРУМ СОРС» з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині повноти і правильності визнання, нарахування та сплати земельного податку за період з 30.12.2013 року по 25.12.2014 року та складено акт № 8/05-99-14-04/37903071 від 23.06.2017 року.

Висновки акту полягали у порушені позивачем вимог п.287.1 п. 287.6 ст. 287 ПК України, в результаті чого занижено земельний податок за 2014 рік у сумі 620 712,76 грн та вимог п. 285.1 ст. 285 п. 286.2 ст. 286 ПК України щодо не надання підприємством податкової декларації з плати за землю за 2014 рік.

На підставі акту перевірки сформовані податкові повідомлення-рішення:

№ від 18.07.2017 року якім збільшено суму грошового зобовязання з земельного податку з юридичних осіб на суму 775 890,95 грн у т.ч. за податковим зобовязанням у сумі 620712,76 грн за штрафними санкціями 155 178,19 грн.

№ від 18.07.2017 року якім застосовано штрафні(фінансові) санкції у сумі 170,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), який відповідно до пункту 1.1 статті 1 цього Кодексу регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Суд застосовує норми закону в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1. статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, визначених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України, визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 269 ПК України визначено, що платником земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

У ст. 270 ПК України, передбачено, що об'єктом оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (ст. 287 ПК України).

Положеннями п. 287.6 ст. 287 ПК України визначено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 120 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти; до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення; якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як раніше було встановлено судом, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2013 року позивач став власником 47/100 обєків нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці за адресою Донецька область, м. Дружківка, вул.. Леніна, 7, з кадастровим номером :00:008:0137 площею 1 054 656 га, які не були виділені внатурі та перебували у спільній частковій власності з ТОВ «Гірничі машинидружківський машинобудівний завод».

У відповідності до договору оренди землі від 23.03.2005 року, орендарем земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:0137, розташованої за адресою вул.. Леніна,7 та вул.. Привокзальна м. Дружківки Донецької області загальною площею 105,4656 га є ВАТ «Дружківський машинобудівний завод».

Згідно ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

З аналізу вищезазначеного вбачається, що за наслідком передачі права власності на обєкти нерухомого майна переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташовані придбані обєкти нерухомого майна. В даних спірних правовідносинах ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» є орендарем (користувачем) земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:0137, розташованої за адресою вул. Леніна,7 та вул.. Привокзальна м. Дружківки Донецької області загальною площею 105,4656 га, на якій знаходились придбані позивачем у власність об'єкти нерухомого майна, виділення частки земельної ділянки для користування обєктами нерухомого майна позивачу не відбувалось.

Документом підтверджуєчим право власності та право користування земельною ділянкою є державний акт; витяг про реєстрацію права на ділянку; свідоцтво про право власності; договір оренди; договір суперфіцію.

З наведеного вбачається, що саме ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» відповідно до приписів ст. 269 ПК України є платником земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером :00:008:0137, розташованої за адресою вул.. Леніна,7 та вул. Привокзальна м. Дружківки Донецької області загальною площею 105,4656 га.

Позивач не є платником земельного податку у розуміні ст. 269 ПК України, оскільки договір оренди від 23.03.2005 року укладено ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» на 50 років та станом на 2014 рік є діючим.

Отже, зобовязання щодо плати за користування земельною ділянкою, а саме орендної плати за 2014 рік має виконувати ВАТ «Дружківський машинобудівний завод».

Суд зауважує на тому, що з огляду на те, що орендарем земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:0137, розташованої за адресою вул.. Леніна,7 та вул.. Привокзальна м. Дружківки Донецької області загальною площею 105,4656 га. є ВАТ «Дружківський машинобудівний завод», на якого договором оренди та податковим законодавством покладено обовязок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, у відповідності до чого є безпідставним стягнення з позивача земельного податку за ту ж саму земельну ділянку, на якій розташовані придбані позивачем у власність обєкти нерухомого майна, оскільки таким чином відбувається подвійна оплата земельного податку за одним і тим самим обєктом оподаткування, а саме земельною ділянкою за кадастровим номером :00:008:0137, розташованої за адресою вул. Леніна,7 та вул. Привокзальна м. Дружківки Донецької області загальною площею 105,4656 га.

Згідно п.286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Враховуючи той факт, що позивач не є платником земельного податку у відповідності до чого відсутній обов'язок щодо подачі ним податкової декларації з земельного податку.

Крім того, суд критичного ставиться до розрахунку земельного податку здійсненого податковим органом, який міститься в Акті перевірки, адже податковий орган при визначені розміру земельної ділянки площею 239 952,9 кв.м. виходив з загальної площі нерухомго майна,яке було придбано,що суперечить приписам податкового законодавства та фактичним оставинам справи.

Так, згідно копії технічних паспортів, наданих позивачем вбачається, що загальна площа будівель значно відрізняється від площі забудови (площі земельної ділянки під забудовою), що тягне неправомірне збільшення розміру земельного податку.

Суд не приймає до уваги доводи зазначені відповідачем у заперечені на адміністартивний позов оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністартивний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 18.07.2017 року про збільшення суми грошового зобовязання з земельного податку з юридичних осіб на суму 775 890,95 грн у т.ч. за податковим зобовязанням у сумі 620712,76 грн за штрафними санкціями 155 178,19 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 18.07.2017 року про застосовання штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРУМ СОРС" (, вул.Лейпцизька, б. 15, м. Київ, 01015) судовий збір у сумі 11 642 (одинадцять тисяч шістсот сорок дві) грн 00 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 11 вересня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 15 вересня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.