Справа № 345/3150/16-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/10270/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Рибачука А.І.,

участю секретаря Куціль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до проведення перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач 14.09.2016 року звернувся до суду з позовом про визнання дії Калуського об'єднаного управління ПФУ щодо відмови йому у перерахунку пенсії незаконними, а саме: не зарахуванні у 1.5-кратному обчисленні періодів його роботи в районах Крайньої Півночі з 04.09.1986 р. по 01.08.1994 р. та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі: з 12.09.2001 р. по 28.02.2002 р., з 01.03.2002 р. по 24.03.2002 р., з 15.10.2002 р. по 26.02.2004 р., з 16.04.2009 р. по 16.08.2009 р., з 17.06.2005 р. по 07.07.2005 р., з 01.12.2005 р. по 25.02.2009 р., з 02.03.2004 р. по 14.06.2005 р., неврахуванні при розрахунку заробітної плати: районних коефіцієнтів, північної надбавки, польових та обмеженні заробітку коефіцієнтом 5.6, а також невірному проведенні «оптимізації» заробітку; зобов'язати Калуське об'єднане управління ПФУ провести перерахунок йому пенсії з 01.09.2015 року, здійснивши при цьому наступні дії: - врахувати до страхового стажу періоди його роботи в районах Крайньої Півночі з 04.09.1986 р. по 01.08.1994 р. та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі: з 12.09.2001 р. по 28.02.2002 р., з 01.03.2002 р. по 24.03.2002 р., з 15.10.2002 р. по 26.02.2004 р., з 16.04.2009 р. по 16.08.2009 р., з 17.06.2005 р. по 07.07.2005 р., з 01.12.2005 р. по 25.02.2009 р., з 02.03.2004 р. по 14.06.2005 р. - в 1.5-кратному розмірі; - врахувати до заробітної плати для обчислення пенсії до 01.01.1992 року виплати під назвою «польові» згідно архівної довідки №723-С-61 від 11.06.2009 р., - врахувати до заробітної плати для обчислення пенсії після 01.01.1992 року суми виплат за районними коефіцієнтами, північною надбавкою та виплати під назвою «польові», згідно наступних довідок: архівної довідки №724-С-62 від 11.06.2009 р., №С-636 від 27.10.2009 р. про заробітну плату в ЗАТ «Научно-производственная компания «Бурение», №С-638 від 27.10.2009 р. про заробітну плату в ТОВ «НВП-Нефтеремсервис», №139 від 12.07.2016 р. про заробітну плату у ТОВ «Обьнефтеремонт», №11 від 01.07.2016 р. про з/п у ТОВ «Бизнес-Альянс», №С-574 від 15.07.2016 р. про з/п у ТОВ «Сервисное предприятие «Капри-Нейборз»; - врахувати заробітну плату за період з 26.06.2001 р. по 06.09.2001 р., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати; - провести розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії за оптимальним варіантом, без обмежень заробітку коефіцієнтом 5.6 за весь період; - провести оптимізацію заробітної плати з виключенням не менш як 58 місяців заробітку з найменшими коефіцієнтами. Стягнути всі недоплачені суми пенсії, починаючи з 01.09.2015 року та стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору.

Оскаржуваною постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2016 року позовну заяву задоволено частково.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що пільгове обчислення стажу передбачено законодавством колишнього СРСР, а період роботи в зазначений період підтверджується трудовою книжкою та довідками, а отже, управління ПФУ неправомірно не врахувало стаж роботи у пільговому обчислені з посиланням на те, що не були надані строкові трудові договори, оскільки це суперечить приписам пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Згідно записів у трудовій книжці позивач працював 14 років 8 місяців 22 дні в районах Крайньої півночі та місцевостях прирівняних до них, а саме:

з 04.09.1986 р. по 01.08.1994 р. (7 років 10 місяців 29 днів) він працював в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин (роботи велися в умовах Крайньої Півночі - Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області);

решта - 6 років 9 місяців 23 днів - в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області):

з 12.09.2001 р. по 28.02.2002 р. - в Західносибірському філіалі ВАТ «Научно-производственная компания «Бурение»;

з 01.03.2002 р. по 24.03.2002 р. - у ЗАТ «Ремонтная нефтеная иновационная компания»;

з 15.10.2002 р. по 26.02.2004 р. - у ТОВ «НВП-Нефтеремсервис»;

з 02.03.2004 р. по 14.06.2005 р. - у ЗАТ «Обьнефтеремонт»;

з 17.06.2005 р. по 07.07.2005 р. - у ТОВ «Бизнес - Альянс»;

з 01.12.2005 р. по 25.02.2009 р. - у ТОВ «Капри - Нейборз»;

з 16.04.2009 р. по 16.08.2009 р. - у ЗАТ «Обьнефтеремонт».

Зокрема, вищевказані періоди роботи підтверджуються наступними документами:

Архівними довідками №723-С-61 від 11.06.2009 р. та №724-С-62 від 11.06.2009 р. про заробітну плату в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин, які містять відомості про те, що позивачу надавались пільги за роботу в районах Крайньої Півночі: отримання доплат за постійну зайнятість в особливих пільгових умовах праці в районах Крайньої Півночі (районний коефіцієнт, північна надбавка, польові).

Довідкою №289 від 20.05.2002 р. із ВАТ «Капітальний ремонт свердловин» про те, що з 04.09.1986 р. по 01.08.1994 р. позивач працював інженером в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин в умовах Крайньої Півночі.

Архівною довідкою №355/04-01/С-18 від 01.07.2015 р. про те, що за період роботи з 04.09.1986 р. по 01.08.1994 р. в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин позивачем відпрацьовувались місячна та річна норми робочого часу в умовах Крайньої Півночі.

Архівною довідкою №356/04-01/С-18 від 01.07.2015 р. про те, що за період роботи у 1986 р. - 1994 р. в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин в умовах Крайньої Півночі він отримував до місячного окладу північну надбавку.

Наказом №292 від 24.06.1985 р. Івано-Франківського управління бурових робіт про створення в складі УБР управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин.

Довідкою №04/063 від 15.03.2007 р. із ЗАТ «Обьнефтеремонт» про те, що позивач працював майстром по капітальному ремонту свердловин повний робочий день, повний робочий тиждень в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а також містить відомості про те, що на нього поширювались пільги за роботу в такій місцевості згідно Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Довідкою №12 від 06.03.2009 р. із ТОВ «Капри - Нейборз» про те, що позивач працював майстром по капітальному ремонту свердловин повний робочий день, повний робочий тиждень в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а також містить відомості про те, що на нього поширювались пільги за роботу в такій місцевості згідно вищезазначених указів, а також те, що за час його роботи жодних періодів, які не зараховуються в спеціальний стаж, не мали місця.

Архівною довідкою адміністрації міста Нижнєвартовська №С-636 від 27.10.2009 р. про заробітну плату в ЗАТ «Научно-производственная компания «Бурение» та отримання позивачем районного коефіцієнту в розмірі 70%.

Архівною довідкою адміністрації міста Нижнєвартовська №С-638 від 27.10.2009 р. про заробітну плату в ТОВ «НВП-Нефтеремсервис» та отримання ним районного коефіцієнту в розмірі 70% та північної надбавки в розмірі 50%.

Довідкою №139 від 12.07.2016 р. про заробітну плату у ТОВ «Обьнефтеремонт» та отримання ним районного коефіцієнту та північної надбавки.

Довідкою №11 від 01.07.2016 р. про заробітну плату у ТОВ «Бизнес-Альянс» та отримання ним районного коефіцієнту та північної надбавки.

Архівною довідкою адміністрації міста Нижнєвартовська №С-574 від 15.07.2016 р. про з/п у ТОВ «Сервисное предприятие «Капри-Нейборз» та отримання ним районного коефіцієнту в розмірі 70% та північної надбавки в розмірі 50%.

Згідно представлених документів вбачається, що за весь час роботи вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, місячна та річна норми робочого часу позивачем відпрацьовувались.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

З огляду на викладене колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 27 жовтня 2015 року дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Однак, позивач по справі постійно працював на підприємствах, що знаходяться в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі і працював вахтово-експедиційним методом, виїжджаючи на місце роботи в межах цих місцевостей.

Таким чином, суд вважає, що на позивача поширюються пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, а саме, зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи.

За правилами пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, чи довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 01 березня 1960 року зараховується в стаж в півторакратному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до пункту «д» цієї статті працівникам, які переводяться, направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Таким чином, для отримання права на пільги, передбачені наведеною статтею, особа повинна була укласти строковий трудовий договір.

Факт укладання такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

Щодо періодів стажу після 1991 року, чинним законодавством не передбачено врахування цих періодів роботи в пільговому обчисленні.

Зокрема, Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року встановлені спеціальні правила врахування таких періодів роботи лише при визначенні права на пенсію, а не при обчисленні розміру стажу.

Таким чином, з урахуванням наведено позовні вимоги підлягають до частково задоволення шляхом зарахування трудового стажу у пільговому обчисленні за період з 04.09.1986 року по 31.12.1990 року.

З приводу врахування до заробітної плати для обчислення пенсії виплат під назвою «польові» суд, зазначає наступне.

Позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2ст.41 вказаного Закону передбачено, що до заробітної плати для обчислення розміру пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховуються внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у заробіток для обчислення пенсії включалися всі види оплати праці на які за діючими правилами нараховуються страові внески.

Згідно переліку видів винагород, премій та інших виплат на які не нараховувались страхові внески, схваленого протоколом Президії ВЦСПС від 22.11.1974 року №24 на польове забезпечення працівникам зайнятим на геологорозвідувальних, топографо-геодезичних та інших польових роботах страхові внески не нараховувалися.

Враховуючи вищенаведене, підстав для врахування до заробітної плати для обчислення пенсії польового забезпечення немає.

Щодо проведення оптимізації заробітної плати з виключенням не менш як 58 місяців заробітку з найменшими коефіцієнтами то суд виходить з наступного, де абз. 3 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058передбачено, що за вибором особи, яка звернулась за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії виключюється період до 60 календарних місяців поспіль, однак даний період може становити не більше 10% тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Програмним забезпеченням в автоматичному режимі було проведено оптимізацію заробітної плати позивача - та виключено 22 місяці заробітку поспіль з найменшим коефіцієнтом оскільки виключення саме такої кількості місяців є вигідним для позивача.

Оскільки, первинне призначення пенсії позивачу відбулося з 03.09.2009 р. та оптимізацію проведено при призначенні пенсію, то вже при проведенні перерахунків пенсій повторна оптимізація заробітку не проводиться.

Таким чином не оптимізується заробітна плата позивача при проведенні наступних перерахунків пенсії оскільки період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно з абз.3 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Оскільки, позивач про порушення свого права на належне пенсійне забезпечення дізнався у вересні 2015 року, про що вказує і Калуське УПФУ в своєму листі №356/С-15 від 13.11.2015 р., а про те, що йому ще й виведено переплату пенсії ві дізнався тільки13 листопада 2015 року, коли в приміщенні управління ПФУ в м. Калуші та Калуському районі мене було ознайомлено з довідкою про розгляд його звернення., одразу ж після ознайомлення зі своєю пенсійною справою, та розумінням того, що його права порушені, він почав звертатися до різних органів ПФ України - від місцевого до центрального, та інших органів державної влади, з метою досудового врегулювання спору, то суд вважає, що він з поважних причин пропустив строк звернення до суду, тому йому слід поновити строк оскарженнядо суду.

Крім того, на адресу суду надійшло клопотання (вх.. № к-15193/17) ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги в частині, а саме на підставі ч. 4 ст. 193 КАС України частково відмовляється від апеляційної скарги, поданої на постанову Калуського міськрайонного суду від 14.1 1.2016 р. в справі №345/31 50/16-а, зокрема щодо:

Визнано дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано- Франківської області щодо відмови в проведенні перерахунку мені пенсії з врахуванням роботи в районах Крайньої Півночі з 04.09.1986 р. по 31.12.1990 р. в пільговому обчисленні, а саме 1 рік роботи - за один рік шість місяців та обмеженні заробітку коефіцієнтом 5,6- неправомірними.

Зобов'язано Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України зарахувати мені в пільговому обчисленні період роботи з 04.09.1986 р. по 31.12.1990 р. з розрахунку за кожен рік - один рік шість місяців, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та провести перерахунок розміру пенсії.

Зобовязано Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України провести розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії за оптимальним варіантом, без обмежень заробітку коефіцієнтом 5,6 за період роботи з 04.09.1986 р. по 31.12.1990 р. Зобовязано Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України провести виплату мені пенсії в перерахованому розмірі з 01.09.2015 р., з врахуванням виплачених сум та надалі проводити виплату пенсії в перерахованому розмірі.

Стягнуто з Калуського обєднаного управління пенсійного фонду України Іван - Франківської області 55 1,20 грн. судових витрат.

Колегія суддів задовольняє заяву про часткову відмову від апеляційної скарги.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2016 року у справі № 345/3150/16-а в частині скасування цієї постанови, щодо часткового задоволення позову та закрити апеляційне провадження в цій частині.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2016 року без змін

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4