Справа № 130/1289/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/1289/17

Головуючий у 1-й інстанції: Сенько Л.Ю.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

11 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейський роти №2 БУПП в місті Вінниці сержанта поліції Музики Вадими Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача по притягненню його до адміністративної відповідальності протиправними; визнати постанову відповідача серії АР №609088 від 22 травня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. незаконною та скасувати її.

Відповідно до ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2016 року позов залишено без руху у зв'язку із невідповідністю вимогам ст. 106 КАС України та надано строк для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2017 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції. В апеляційній скарзі, апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Повертаючи адміністративний позов позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений строк недоліків ухвали від 12.06.2017 року не усунув, а саме не сплатив судовий збір.

Колегія суддів не погоджується із ухвалою суду першої інстанції, з огляду на таке.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху - п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції встановив строк для виправлення недоліків - п'ять днів з моменту отримання копії ухвали.

Згідно поштового повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи, позивач отримав копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху 20.06.2017 року. На виконання названої ухвали, позивач поштою 24.06.2017 року до суду направив відповідну заяву про звільнення його від сплати судового збору, що підтверджується наявним у справі конвертом з відповідними відмітками, та вважається поданою у строк, визначений судом, у відповідності до ч. 9 ст. 103 КАС України.

Таким чином, позивач у визначений строк виконав умови ухвали суду першої інстанції від 12.06.2017 року про залишення позовної заяви без руху, що унеможливлює її повернення з цих підстав.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що заява позивача, подана на виконання ухвали суду про залишення без руху позовної заяви, підлягає задоволенню з наступним підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Законом про судовий збір, який набрав чинності 01 листопада 2011 року, такі особи не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

При цьому, припис ч. 4 ст.288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому. Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми ч. 4 ст. 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір.

У відповідності до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі №306/17/16-а та від 31 січня 2017 року в справі №298/1232/15-а, який є обов'язковим у застосуванні згідно вимог ст. 244-2 КА України, розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень.

Таким чином, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2017 року скасувати.

Справу направити до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.