Справа № 164/1585/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8694/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Куціль С.І.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2,

та відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 17 липня 2017 року у справі за його позовом до головного спеціаліста-державного інспектора Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВCТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до головного спеціаліста-державного інспектора Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі Інспекція) ОСОБА_3 (далі Державний інспектор) у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.04.2017 №001157 (далі Постанова) та закрити провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана Постанова є безпідставною. На час її прийняття він таку не отримував. Вказує, що зміст Постанови жодним чином не відображає інкримінуючого йому правопорушення, а норми законодавства, що у ній наведені містять загальний розяснювальний та рекомендаційний характер, і не передбачають можливість накладення адміністративного стягнення.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 17 липня 2017 року у справі №164/1585/17 у задоволенні позову відмовлено.

Постанову оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити. В апеляційній скарзі заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконним та необгрунтованим. Також посилається на те, що відповідачем не подано доказів того, що ОСОБА_1 без будь-якого дозволу, зрізав одне дерево сосни звичайної та рокряжував це церево на сім відрізків відповідної довжини, оскільки такі обставини Державним інспектором не були зафіксовані ні за допомогою фотофіксації, ні шляхом вилучення вказаних відрізків із складанням про це відповідного акта.

Відповідач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до досліджених під час судового розгляду справи доказів в Державного інспектора були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього відповідного стягнення.

Такі висновки цього суду є правильними з огляду на таке.

Апеляційним судом, з урахуванням встановлено судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.04.2017 на підставі акта огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 14.04.2017, складеного лісничим Бережницького лісництва Волинського військового лісгоспу (далі Бережницьке лісництво) ОСОБА_4, за участю лісників Бережницького лісництва ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також пояснень вище перелічених осіб, Державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення від цієї ж дати №000274 (далі Протокол; а.с.29-30, 32-34).

У Протоколі зафіксовано, що позивачем 14.04.2017 о 10/50 год в лісовому масиві Бережницького лісництва в кварталі 16 виділ 2, що розміщений поруч із с.Бережниця, поблизу власного будинку, незаконно без будь-якого дозволу, зрізано одне сироростуче дерево сосни звичайної, діаметром пня незаконно зрізаного дерева 41 см., яке розкрижовано на 7 відрізків довжиною 129, 129, 129, 129, 127, 128 та 130 см.

Вчиняючи такі дії ОСОБА_1 допустив порушення ст.65 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та ст.105 Лісового кодексу України (далі ЛК).

На підставі вказаного Протоколу, відповідачем 26.04.2017 було прийнято Постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн (а.с.31).

Не погодившись із таким рішенням Державного інспектора, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Главою 7 КУпАП встановлена відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини, зокрема ст.65 цього Кодексу передбачено, що незаконна порубка і пошкодження дерев і чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, що тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів (стаття 255 КУпАП).

Стаття ж 242-1 КУпАП зазначає, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені статтями 59-77-1 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до приписів розділу ІІ «Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 №264 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 27.07.2004 за №934/9533; далі Інструкція)

Протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості складення протоколу на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов'язковим, посадові особи органів Держекоінспекції України можуть доставляти порушника (і в) до органів, визначених у ст.259 КУпАП.

При складанні протоколу вказується частина статті та стаття КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії. У протоколі обов'язково зазначаються: дата і місце його складання (число, місяць і рік складання протоколу, найменування населеного пункту, де його складено); посада, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника, а саме: прізвище, ім'я, по батькові; число, місяць, рік та місце народження; сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації); фактичне місце проживання (поштова адреса); місце роботи (повна назва підприємства без застосування абревіатур та його поштова адреса) або навчання особи, а якщо особа не працює, то про це робиться відмітка; відомості щодо заробітної плати (у разі наявності інформації).

Суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність; нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов'язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо); прізвища, ім'я та по батькові, адреси свідків, якщо вони є. У протоколі може зазначатися як домашня адреса, так і адреса службової особи або контактний телефон, за яким їх можна викликати; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (відомості про наявність актів обстеження підприємств, установ, організацій і об'єктів, відмітки про наявність документів та речей, які слугують доказами в справі, тощо); заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра протоколу.

Протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є.

У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.

У разі коли порушник пише пояснення на окремому аркуші, в протоколі про це робиться відмітка.

Протокол складається в двох примірниках.

Особа, яка склала протокол, роз'яснює порушнику його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення (додаток 3) (пункти 2.3, 2.4, 2.11, 2.12, 2.13, 2.14 Інструкції).

Під час апеляційного розгляду справи сторонами було підтверджено те, що Протокол складався Державним інспектором на місці вчинення правопорушення у відсутності ОСОБА_1, оскільки той на прохання Державного інспектора, а також лісничих відмовився бути присутнім при його складанні і заперечував факт вчинення ним відповідного правопорушення. Його було складено в присутності свідків, а саме спеціаліста-землевпорядника Троянівської сільської ради на території земель, якої знаходиться лісництво ОСОБА_7 та лісничого Бережницького лісництва ОСОБА_8 Крім того, такий Протокол складався і на основі пояснень, що були надані відповідачу лісничими, які виявили ОСОБА_1, при тому, як той розпилював та крижував дерево.

До Протоколу також були долучені фотоматеріали та внесено відмітки про відмову позивача від дачі будь-яких пояснень щодо вчиненого, підпису і отримання другого примірника Протоколу (а.с.40-43).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від отримання копії Протоколу Державним інспектором 20.04.2017 таки був відправлений на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, який 25.04.2017 йому доставлений, однак позивач відмовився від отримання такого листа, про що свідчить відмітка на конверті (а.с.37).

В судовому засіданні представник апелянта посилаючись на положення «Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України від 30.08.2010 №262 (зареєстровано в МЮУ 29.09.2010 за №863/18158; далі Інструкція-1) стверджував, що Протокол складений не уповноваженою особою, оскільки під час оформлення такого були присутні лісники та лісничі Бережницького лісництва, які згідно з ст.241 КУпАП та п.2.2 Інструкції-1, як посадові особи органів лісового господарства, мали право складати протокол під час виявлення правопорушення, що був інкримінований позивачеві. Однак, потрібно зазначити, що враховуючи вищенаведені вимоги Інструкції та ст.255 КУпАП, Протокол складений повноважною особою та за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.3.1 Інструкції справа про адміністративне правопорушення за статтями, підвідомчими для розгляду органам Держекоінспекції України, розглядається в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (стаття 277 КУпАП).

Справа розглядається в присутності порушника або його законного представника. Розгляд справи при відсутності порушника може бути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписомпорушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (пункт 3.3 Інструкції).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову по справі відповідно до ст.283 КУпАП). Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови у триденний термін вручається або надсилається поштою особі, щодо якої її винесено. Якщо копія постанови вручатиметься особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто, то в постанові вказується дата вручення копії і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови висилається рекомендованим листом із поштовим повідомленням, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання.

З матеріалів справи видно, що справа про адміністративне правопорушення розглядалася за відсутності позивача, оскільки з його слів він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце її розгляду, так як жодних повідомлень про розгляд такої не ортимував.

Проте, в день прийняття оскаржуваної Постанови така була направлена відповідачем рекомендованим листом з повідомленням про, що свідчить копія конверта направленного позивачу від отримання, якої останній також відмовився, та яка повторно надсилалася 05.05.2017 (а.с.35-36).

Зважаючи на викладене, вірними є висновки суду першої інстанції, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.65 КУпАП підтверджується письмовими поясненнями лісників, фотознімками з місця події, а також показами свідка ОСОБА_5

Крім цього, посилання апелянта на те, що йому не було відомо про прийняту щодо нього Постанову спростовуються наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих поштових відправлень, що відсилались останньому, однак не були ним отримані, внаслідок відмови від їх одержання.

У свою чергу, потрібно зазначити і те, що відповідачем суду апеляційної інстанції для огляду було надано вирок Маневицького районного суду Волинської області від 23 вересня 2016 року, зі змісту якого видно, що позивач притягався до кримінальної відповідальності за ст.246 Кримінального кодексу України за вчинення незаконної порубки дерев на території природно-заповідного фонду, що може свідчити про неодноразове порушення позивачем норм законодавства у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини.

Посилання ж суду першої інстанції на вимоги ст.286 КУпАП, що встановлювала порядок доведення постанови про накладення адміністративного стягнення до відома громадськості, та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 24.09.2008 №586-VI була виключена з КУпАП, хоча і є помилковим, проте не може бути підставою для скасування постанови суду, попри наявність відповідних доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем порушення передбаченого ст.65 КУпАП.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 17 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_9
судді ОСОБА_10
ОСОБА_11

Повний текст виготовлений 18 вересня 2017 року.