Справа № 766/6301/17
Суддя: Хайдарова І. О.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №766/6301/17
Пров. №2-а/766/1654/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого судді Хайдарової І.О.,

секретар Щербань А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону УПП у м. Херсоні ДПП старший лейтенант Дидич Є.Ю., щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії АР №866952 від 10.04.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. В обґрунтування зазначив, що правопорушення він не скоював, справа розглянута з порушенням вимог КУпАП на місці зупинки транспортного засобу, йому не надали можливості скористуватися правовою допомогою, крім того, за місцем складення постанови тощо.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

11 квітня 2017 року за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, інспектором 3 роти батальйону УПП у м. Херсоні старшим лейтенантом поліції Дидич Є.Ю. розглянуто матеріали про адміністративне правопорушення, про що складено постанову серії АР №866952. Згідно вказаної постанови інспектор вважав встановленим, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом HONDA ACCORD номерний знак НОМЕР_1, 11.04.2017 року о 17-30 год. у м.Херсон проїхав перехрестя вул. Ушакова-Залізнична на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. «г» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Враховуючи встановлені обставини, інспектор прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425,00 грн.

За приписами ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, виходячи з письмових доказів у сукупності, суд приходить до висновку, що обставини вказані в постанові не відповідають обставинам події, встановленим в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд бере до уваги, що в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (Заява № 22750/02 параграф 42), суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За змістом частини 4, 5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний зв'язок, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органів місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення(ч.1 ст.71 КАС України).

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, на думку суду позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами наявності події та складу адміністративного правопорушення, яке відповідач вважав встановленим у постанові АР №866952 від 11.04.2017 року.

Таким чином, враховуючи вищевказане, відсутність від відповідача наданих безспірних доказів правомірності власних дій та вчинення позивачем правопорушення, повно та всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 49, 51, 69, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону УПП у м. Херсоні ДПП старший лейтенант Дидич Є.Ю., щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії АР №866952 від 11.04.2017 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень визнати протиправною та скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду з подачею апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів, постанова суду набуває чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

СуддяІ. О. Хайдарова