Справа № 13575/11/2070
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 листопада 2011 р. № 2-а- 13575/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бурхан А.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представників сторін:

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Харкова
про скасування вимоги ,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Харкова, в якому просив суд визнати незаконною та скасувати вимогу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував в повному обсязі. Надав письмові заперечення в яких виклав свою позицію.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

ОСОБА_1 зареєстрований як самозайнята особа-адвокат з 12.11.2004 року.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (далі - Закон) встановлено, що застрахованими особами є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності.

Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону страхувальниками є застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону. Тобто, згідно цієї норми позивач є страхувальником.

Відповідно до п. 1 ст. 15 Закону платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону, отже, позивач є платником страхових внесків.

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону яка діяла на момент спірних правовідносин страхові внески до солідарної системи нараховуються для осіб, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - на суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Позивач, як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати страхові внески в установлені строки та в повному обсязі, як то передбачено Законом та Інструкцією Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. та зареєстрованої в Мін'юсті за № 64/8663 від 16.01.2004 року.

ОСОБА_1 надав до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Харкова звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік, відповідно до якого нараховані внески в сумі 99,60 грн.

01.08.2011 року спеціалістом відділу обліку надходження платежів було проведено камеральну перевірку позивача наданих річних розрахунків сум страхових внесків за 2010 рік, за результатами якої складено акт від 01.08.2011 року № 24 відповідно якого встановлено, що відповідно до частини першої статті 19 та підпункту 2 пункту 8 "Прикінцевих положень" Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» за N 1058-ІV від 09.07.2003 року, які діяли на момент спірних правовідносин, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, що працюють за загальною системою оподаткування, сплачують страхові внески з сум доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності , що підлягає оподаткуванню податком з дохіходів фізичних осіб в межах максимальної величини, з якої справляються страхові внески, але не менше мінімального страхового внеску. Позивачу було надіслано розрахунок сум страхових внесків, які підлягають доплаті за результатами підприємницької діяльності за звітний рік для узгодження та підписання.

Відповідно до розрахунку мінімальний внесок складає-1497,98 грн. позивачем нараховано -99,60 грн. управлінням донараховано -1398,38 грн.

Даний розрахунок складено відповідно до Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. та зареєстрованої в Мін'юсті за № 64/8663 від 16.01.2004 року, згідно з пп. 2.2.5 розділу 2 якої застрахованими особами є особи, які забезпечують себе роботою самостійно, - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності, та згідно п. 4.7 розділу 4 якої розмір мінімального страхового внеску визначається шляхом множення мінімального розміру заробітної плати, установленої законом на той час, за який здійснюється розрахунок сум страхових внесків для застрахованих осіб, визначених підпунктами 2.2.3 - 2.2.5 пункту 2.2 цієї Інструкції, - на 32 відсотки за 2004 - 2005 роки; 31,8 відсотка за 2006 рік, 33,2 відсотка з 01.01.2007 року по 31.12.2010 року включно.

Враховуючи розмір мінімальної зарабітної плати у 2010 році, мінімальний страховий внесок для позивача становив: у липні - вересні - 294,32 грн., жовтні - листопаді - 301,12 грн., грудні - 306,10 грн.

ОСОБА_1 за вказаним розрахунком було сплачено внесків на суму 99,60 грн. Тому, станом на 01.10.2011 року у позивача утворилась заборгованість зі сплати внесків на загальну суму 1398,38 грн.

Суми несплачених страхових внесків стягуються у порядку, встановленому статтею 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За підсумками року зазначені особи подають до органів Пенсійного фонду за місцем взяття на облік звіт (до 1 квітня, наступного за звітним роком), за формою згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 N 26-1.

Сплата внесків платниками здійснюється на рахунки органів Пенсійного фонду, відкриті в установах ВАТ "Державний ощадний банк України", на які зараховується частина єдиного та фіксованого податків, за місцем взяття на облік цих осіб як страхувальників.

Згідно ст.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, а також кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. Частиною 2 ст.5 Закону передбачено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ч.6 ст.17 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Частиною 2 ст.20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У встановлений законом строк позивач страхові внески не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Пенсійним фондом.

Згідно абз. 5 ст.7 прикінцевих положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" який набув чинності з 01.01.2011 року - стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимоги про її сплату.

Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Харкова 03.10.2011 року було прийнято та направлено позивачу вимогу № Ф-485 про сплату боргу недоїмки зі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1398,38 грн.

Згідно п.3 ч.3 ст.106 Закону та п.8.4. Інструкції, протягом 10 робочих днів з дня одержання вимоги страхувальник зобовязаний сплатити зазначену у вимозі суму сплати боргу та суму фінансових санкцій.

Абзацом 8 ч.3 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Акт камеральної перевірки та Вимога про сплату боргу сформовані згідно з Законом "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки Звіт поданий за 2010 рік, тобто на момент діяльності діяв саме цей закон і заборгованість виникла саме за період дії саме цього Закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана вимога є правомірною, підстав для її скасування не встановлено, через що у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Харкова про скасування вимоги - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 09 листопада 2011 року.

Суддя Панов М.М.