Справа № 813/2357/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Справа № 813/2357/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Мироненка Дмитра Олександровича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Мироненка Дмитра Олександровича (далі - державний реєстратор КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненко Д.М.), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни (далі - приватний нотаріус Шевченко Д.Г.), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6.), ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_7.), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просять суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненка Д.М. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_7, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію переходу прав власності, індексний номер 33122133 від 23.12.2016, номер запису про право власності 18243487);

- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію переходу прав власності, індексний номер 33163728 від 26.12.2016, номер запису про право власності 18286905).

Позовна заява мотивована тим, що рішенням державного реєстратора КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненкa Д.М. про державну реєстрацію права власності зареєстровано право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7 (рішення про державну реєстрацію переходу прав власності індексний номер 33122133 від 23.12.2016, номер запису про право власності 18243487). Позивачі вказують, що таке рішення винесено з порушенням положень статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV та пункту 1 частини другої розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06.10.2016 №1666-VIII. Порушення полягало у проведенні державної реєстрації на підставі судового рішення, наявність якого не була перевірена в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Оскаржуване рішення прийнято на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21.09.2016 у справі №756/4725/16-ц, яким визнано мирову угоду про право власності між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, ОСОБА_2 Однак позивачам нічого невідомо про таке рішення, жодної мирової угоди з ОСОБА_7 вони не укладали. Відповідно до повідомлення Оболонського районного суду міста Києва від 15.06.2017 №03/105/2017 Д-10 за даними автоматизованої системи документообігу суду у 2016 році в провадженні суду не перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, за зазначеним номером ухвали зареєстрована інша цивільна справа. Отже, рішення про державну реєстрацію, яке прийнято на підставі неіснуючої ухвали, є протиправним. Вказують на те, що в подальшому вказане нерухоме майно перейшло від ОСОБА_7 до ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. та яким як спеціальним суб'єктом, на якого покладені функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийнято рішення про держану реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію переходу прав власності, індексний номер 33163728 від 26.12.2016, номер запису про право власності 18286905). Зазначають, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_7 став володільцем майна незаконно, він не мав права на відчуження такого майна.

Оскільки реєстраційна дія про перехід права власності до ОСОБА_7 була проведена протиправно, то і наступна перереєстрація права власності є безпідставною, що зумовлює необхідність скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_6

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, свого відношення до позову не висловили.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, з урахуванням фактичних обставин справи, однак свого відношення до позову не висловила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності стали власниками нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом харківського міського нотаріального округу, Харківської області Малаховою Г.І., про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено запис за номером 8219379 та 8218721.

Право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказане майно підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексними номерами 31555910 та 31553252 від 24.12.2014.

22.12.2016 державним реєстратором КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненком Д.М. вчинено запис 18243487 про реєстрацію на ім'я ОСОБА_7 права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою виникнення права власності зазначено ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21.09.2016, серія та номер №756/4725/16-ц, підставою внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №33122133 від 23.12.2016, прийняте державним реєстратором КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненком Д.М.

Вказані відомості підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна №89254560 від 09.06.2017.

З наявної у матеріалах справи копії ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21.09.2016 у справі №756/4725/16-ц (провадження №756/4725/16) видно, що цією ухвалою визнано мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_7 з однієї сторони та відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з другої сторони, за якою визнано за ОСОБА_7 право власності на об'єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

26.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. вчинено запис 18286905 про реєстрацію на ім'я ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 2527, виданого 26.12.2016 Шевченко Д. Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, підставою внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 33163728 від 26.12.2016, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г.

При вирішення справи суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004№ 1952-IV (далі - Закон №1952-IV.

За визначенням частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однією із передбачених статтею 3 Закону № 1952-IV засад державної реєстрації прав є гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Підстави для державної реєстрації прав визначені статтею 27 Закону № 1952-IV.

Відповідно до частини першої вказаної статті державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

За положеннями статті 26 Закону № 1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06.10.2016 №1666-VIII (далі - Закон №1666-VIII) були внесені зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших підзаконних актів, які набули чинності 02.11.2016.

Зокрема, Законом №1666-VIII доповненого розділ V Закону № 1952-IV статтею 31-1, якою визначено особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів.

Згідно з частиною першою статті 31-1 Закону № 1952-IV встановлено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Пунктом 1 частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1666-VIII встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов'язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Системний аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що державний реєстратор зобов'язаний при отриманні судового рішення перевірити наявність такого рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а разі відсутності надіслати запит на адресу суду для підтвердження наявності такого рішення.

З листа Оболонського районного суду міста Києва від 23.06.2017 №03/692/2017 Д-10 вбачається, що за даними автоматизованої системи документообігу суду у 2016 році в провадженні суду не перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання мирової угоди про право власності. За зазначеним номером ухвали №2/756/2144/16 зареєстрована інша цивільна справа, а за номером провадження №756/4725/16 зареєстровано матеріали про адміністративне правопорушення.

Крім того, зборами суддів Оболонського районного суду міста Києва суддю Місечко М.М. обрано до складу колегії з розгляду кримінальних справ та з 14.02.2016 суддя Місечко М.М. не розглядає справи, оскільки у нього закінчився п'ятирічний термін повноважень судді.

Вказане беззаперечно свідчить про відсутність такого судового рішення як ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2016 у справі №756/4725/16-ц, на підставі якої державним реєстратором КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненком Д.М. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер 33122133 від 23.12.2016) на ім'я ОСОБА_7. про що внесено запис про право власності 18243487.

Фактична відсутність судового рішення унеможливлює його наявність в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Вказане свідчить про те, що в порушення вимог чинного законодавства державним реєстратором КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненком Д.М. при прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_7 нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та проведенні відповідної реєстраційної дії про державну реєстрацію права власності на таке майно, не було перевірено наявність ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2016 у справі №756/4725/16-ц у Єдиному державному реєстрі судових рішень та не запитано інформацію про таке судове рішення у Оболонського районного суду міста Києва.

За відсутності судового рішення у державного реєстратора КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненка Д.М. не було правових підстав для прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_7 нерухомого майна за індексним номером 33122133 від 23.12.2016 та внесення відповідного запису про право власності 18243487, тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині - до задоволення.

Рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. про державну реєстрацію на ім'я ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, прийняте за індексним номером 33163728 від 26.12.2016 та вчинення відповідного запису про право власності 18286905, є похідним від рішення державного реєстратора КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненка Д.М.

Ураховуючи висновок суду про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора КП «Центр реєстраційних послуг» Мироненка Д.М., підлягає скасуванню і відповідне рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку оскаржуваним рішенням відповідачів, суд дійшов переконання, що вони не відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України.

Беручи до уваги викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний, обґрунтований та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 94 КАС України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідачів.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Мироненка Дмитра Олександровича про державну реєстрацію на ОСОБА_7 права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за індексним номером 33122133 від 23.12.2016 (номер запису про право власності 18243487).

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни про державну реєстрацію на ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за індексним номером 33163728 від 26.12.2016 (номер запису про право власності 18286905).

Стягнути з Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Мироненка Дмитра Олександровича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 640 (шістсот сорок) грн 40 к. судових витрат з кожного.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.