Справа № 591/4290/16-а
Суддя: Бурда Б. В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/4290/16-а
Провадження № 2-а/591/453/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В,

при секретарі - Сітало Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 18.07.2016 року постановою відповідача його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України. Зазначив, що він ніяких порушень не вчиняв, рекламний засіб не розміщував, оскільки працює касиром. Зазначила, що вона не є посадовою особою, яка відповідає за отримання дозвільних документів, за розміщення реклами, не є належною посадовою особою, на яку може бути накладено адміністративне стягнення за порушення порядку розміщення реклами. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення було складено неповноважною особою. Зазначила, що копію постанови вона отримала поштою 04.08.2016 року. Просить скасувати вказану постанову як протиправну.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача позов заперечила та пояснила, що позивача з дотриманням вимог закону було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважає, що адміністративна комісія діяла у спосіб визначений законом, а тому просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані суду докази, вважає позов не обґрунтованим з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 9 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КпАП).

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КпАП.

За приписами ст. 278 КпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із ст. 279 КпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279).

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ч. 2 ст. 279).

За змістом ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Нормами ст. 280 КпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до Рішень виконавчого комітету СМР від 06.04.2016 року та 21.06.2016 року виконавчий комітет СМР уповноважив працівників поліції охорони Управління поліції охорони в Сумській області складати протоколу про адміністративні правопорушення в сфері благоустрою, зокрема про адміністративні правопорушення передбачені ст. 152 КпАП України.

10 липня 2016 року мол. інспектором БПО УПО в Сумській області було виявлено факт розміщення об'єкту зовнішньої реклами - штендеру на вулиці Н.р. Стрілка в м. Суми, що обмежував рух пішоходів по тротуару. У зв'язку з чим відносно позивача (як працівника ТОВ «Споживчий кредит»), було складено протокол №025232 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 152 КпАП України, яке виразилося у порушенні п. 5 розділу ХІІ додатку до Рішення СМР від 26.12.2014 року «Про затвердження Правил благоустрою міста Суми», відібрані пояснення від позивача та повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вказаного протоколу, Постановою відповідача від 18.07.2016 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України за самовільне встановлення рекламної конструкції - штендеру, що обмежує рух пішоходів по тротуару біля будинку 2/1 по вул. Н.Р. Стрілка у м. Суми.

Вказану постанову від 18.07.2016 року позивач отримала 04.08.2016 року, у зв'язку з чим з поважних причин пропустила десятиденний строк на її оскарження.

Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України «Про рекламу», що регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару (абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону).

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях-рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг (абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону). Рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача (абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону). Рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження (абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону). Розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами (абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 16 вказаного Закону, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюють та визначають Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 (надалі - Типові правила). Згідно з абз. 3 п. 2 останніх, виконавчий орган ради - виконавчий комітет сільської (сільський голова), селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міськдержадміністрації.

Дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці (абз. 4 п. 2 Типових правил). Місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою) (абз. 5 п. 2 цих правил).

Спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами (абз. 7 п. 2 Типових правил).

Абзацом 1 пункту 3 Типових правил встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у м. Суми, та порядок надання дозволу на розміщення реклами регулюються Правилами благоустрою міста Суми (рішення СМР від 26.12.2014 р)

Відповідно до п. 5 розділу ХІІ Правил благоустрою міста Суми заборонено для учасників правовідносин у сфері благоустрою (підприємств, установ, організацій (в особі їх посадових осіб), фізичних осіб-підприємців, громадян, іноземців, осіб без громадянства, власників та орендарів об'єктів архітектури) самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, конструкції, що обмежують рух пішоходів по тротуарах («штендери»), тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності тощо.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб'єктами вказаного правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його складання позивач зазначила, що вона виставила штендер за вказівкою керівництва. Факт розміщення об'єкту зовнішньої реклами «Швидко гроші» у спосіб заборонений Правилами благоустрою міста Суми (так, що обмежується рух пішоходів) підтверджується доданим до протоколу фотознімком.

Відповідно до п. 3.7 посадової інструкції касира ТОВ «Споживчий центр» касир виконує інші обов'язки прямо не передбачені посадовою інструкцією, які пов'язані з забезпеченням ефективної роботи. Тобто, розміщення реклами свідчить про забезпечення ефективності роботи шляхом формування або підтримання обізнаності споживачів реклами та їх інтерес щодо надання послуг, що доводить неправомірність дій саме позивача.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки відповідачем беззаперечно доведене, що під час провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ним виконані вимоги закону. Факт вчинення саме позивачем правопорушення передбаченого ст. 152 КпАП України був достовірно встановлений відповідачем, прийняте рішення є цілком правомірним, а застосоване стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 280, 283 КпАП України, ст.ст. 10, 11, 71, 72, 94, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову за необґрунтованістю вимог.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її повного тексту.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 16 вересня 2017 року. Суддя