Справа № 752/18815/16-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 12 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0509/125130013/16 від 03.11.2016 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 12 червня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішення, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким постанову Київської митниці Державної фіскальної служби України 0509/125130013/16 від 03.11.2016 року залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2016 року позивачем, в якості агента з декларування вантажів TOB «Делайт-Сервіс», на підставі угоди про надання послуг митного брокера від 15.04.2016 року №ems/l/16 (укладеного між TOB «Делайт-Сервіс» та ПрАТ «Елопак-Фастів» до митного контролю відділу митного оформлення №1 м/п «Святишин» Київської митниці ДФС (Васильківський р-н., смт. Калинівка вул. Індусріальна, 5) було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ-40 ДЕ та товаросупровідні документи на товар.

В електронній митній декларації був зазначений наступний товар: система відеоспостереження за полотном POWERScore 4000mot, використовується для контролю якості друку на полотнах, що рухаються, в ролевих (вальних) друкарських машин, з шириною полотна до 2500мм. Компоненти системи: контролер, траверса, блок камер, TFT-монітор (19" діагональ), командний пристрій (клавіатура керування), датчик синхронізації, дроти електричні з'єднувальні, програмне забезпечення для інсталяції системи на CD-дисках, інструкція паперова. Система працює від зовнішнього електроживлення напругою 100-240V (50-60 Hz.) Не належить до радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв спеціального призначення. Код товару зазначений у гр.22 декларації НОМЕР_1, ставка мита -0%.

Зазначена декларація була прийнята до митного оформлення та присвоєно реєстраційний № 125130013/2016/547973.

Того ж дня, головним державним інспектором Волинцем О.М. за присутності позивача, здійснено митний огляд товару із складанням акту про проведення огляду товарів №125130013/2016/547973 від 25.07.2016 року.

Пунктом 8.3.3. та 8.3.4. акту про проведення огляду товарів встановлена відповідність заявленого у електронній митній декларації товарів фактичним даним.

25.07.2016 року головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Святошин» Волинцем О.М. сформовано і направлено запит №125130013/2016/547973 до управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС з метою перевірки правильності кодування товарів.

27.07.2016 року, ОСОБА_2, в якості агента з декларування вантажів TOB «Делайт-Сервіс», на підставі гарантійного-листа від 26.07.2016 року №1487 підприємства отримувача вантажу ПрАТ «Елопак-Фастів», не очікуючи остаточного рішення спеціалізованого підрозділу, подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу IM 40 ТН на зазначений товар, із визначенням коду товару указаним митним органом НОМЕР_2, ставка мита -10%. ЕМД прийнято до митного контролю із присвоєнням №125130013/2016/548053 та оформлено.

27.07.2016 року відділом по контролю за класифікацією та кодуванням товарів Управління адміністрування митних платежів винесено рішення про визначення коду товару №КТ 125--2016, яким код товару НОМЕР_1 (ставка мита- 0%) змінено на код згідно УКТЗЕД НОМЕР_3 (ставка мита - 10%), при цьому опис товару, зазначений у гр.31 ЕМД залишено без змін.

02.08.2016 року головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС Волинцем О.М. надано ОСОБА_2 для ознайомлення рішення про визначення коду товару №КТ 125--2016 з одночасним врученням другого примірника рішення та складено протокол про порушення митних правил №0509/125130013/16 за статтею 485 Митного кодексу України.

TOB «Делайт-Сервіс» 02.08.2016 року подало скаргу до Державної фіскальної служби України №19180/6 на рішення про визначення коду товару №КТ 125--2016 від 27.07.2016 року винесеного відділом по контролю за класифікацією та кодуванням товарів Управління адміністрування митних платежів.

З0.08.2016 року ОСОБА_2, в якості агента з декларування вантажів TOB «Делайт-Сервіс», до відділу митного оформлення №1 митного поста «Святошин» подав електронну митну декларацію типу IM 40 ДТ із зазначенням коду товару відповідно до рішення НОМЕР_3, ставка мита -10% та з посиланням на попередньо оформлену тимчасову ЕДМ зі сплеченим митом за ставкою 10%.

03.11.2016 року Київською митницею Державної фіскальної служби України було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності №0509/125130013/16 за порушення митних правил, відповідно до якої останнього притягнуто до відповідальності згідно ст.485 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 96 533,73 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених вУКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно зУКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положеньУКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ст. 75 МК Українидля поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Стаття 257 МК України визначає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу Українидекларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно дорозділу X цього Кодексу.

Згідно ст.458 Митного кодексу Українипорушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.2ст.459 Митного кодексу України суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні порушень митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.

У відповідності до ч. 1 ст.485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З аналізу положень ст. 485 МК України колегія дійшла висновку, що склад правопорушення викладений в даній нормі передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини.

Судом першої інстанції встановлено, що в протоколі про порушення митних правил від 02.08.2016 року № 0509/125130013/16, а також в постанові від 03.11.2016 року №0509/125130013/16 відповідач не посилається та факт заявлення позивачем неправдивих відомостей про товар, подання недостовірних документів, надання недостовірної інформації та/або ненадання всієї наявної в нього інформації про товар, що підлягав декларуванню.

Разом з тим, в акті про проведення огляду товарів від 25.07.2016 року головний інспектор ВМО № 1 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС Волинець О.М. підтвердив факт відповідності зазначених декларантом відомостей про товар та відсутність зауважень з даного приводу.

У судді першої інстанції, допитаний в якості свідка, гол.інспектор Волинець О.М., зазначив, що підставою для здійснення перевірки стало повідомлення автоматичної системи управління ризиками про наявність невідповідностей коду товару. У зв'язку з цим він звернувся до спеціалізованого підрозділу з проханням визначити код товару, хоча зазначене питання не було складне. Також у судді першої інстанції встановлено, що інших зауважень до оформлення товару для його митного оформлення не було.

Доводи представника відповідача про те, що позивач не скористався своїм правом на звернення до митного органу в порядку ст. 23 МК України щодо визначення коду товару УКТ ЗЕД, вірно не взяті судом попередньої інстанції до уваги, оскільки вирішення такого звернення здійснюється протягом 30 календарних днів, у порядку, затвердженому наказом Мінфіна від 30.05.2012 року № 650, а строк для подання митної декларації, відповідно до ст. 263 МК України, становить 10 робочих днів.

Відповідно до вимог ст. 531 МК України, підставами для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення тих митних правил, які ставляться в вину правопорушнику, тобто з наданих суду письмових доказів, у діях позивачва не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки у його діях відсутня вина у формі умислу або необережності, суспільно-небезпечні наслідки його дій не встановлені.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність всіх складових правовопорушення, передбаченого ст.485 МК України, зокрема, доказів на підтвердження протиправної мети суду надано не було, а отже постанова суду в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови є законною.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного помилкового висновку, що вимога про закриття провадження у справі, підлягає задоволенню, оскільки повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України, закриття провадження у такій адміністративній справі наділений виключно державний орган - орган доходів і зборів (ч.1 ст.522 МК України), а суд лише перевіряє законність і обгрунтованість спірного рішення, а не приймає рішення замість нього, що повністю узгоджується з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року.

Згідно статті 1 КАС України Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних спорів, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства.

Таким чином, закриття провадження у адміністративній справі може мати місце лише з підстав, визначених КАС України, зокрема ст. 157 цього Кодексу.

Закриття провадження по справі, постанова по якій прийнята в рамках іншого Закону, чинним Кодексом адміністратвиного судочинства не передбачено.

Крім того, колегія суддів зазначає, що стаття 162 КАС України визначає повноваження суду при вирішення справи. Зазначена норма Закону не передбачає ухвалення судом рішення про закриття провадження по справі, яка розглядалась за іншим Законом

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи в частині вимог про закриття провадження у справі, а тому постанова Голосіївського районного суду м.Києва від 12 червня 2017 року підлягає скасуванню в частині закриття провадження у справі з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті постанову суду слід залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 12 червня 2017 року в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за порушення митних правил за ст. 485 Митнеого кодексу України скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Твердохліб В.А.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 13 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Твердохліб В.А.