Справа № 317/1408/17
Суддя: Яркіна С. В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/1408/17
Провадження № 2-а/317/81/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,

представник позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у м. Запоріжжі департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться адміністрований позов ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у м. Запоріжжі департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21 квітня 2017 року інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 767906, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутній склад зафіксованого в постанові правопорушення. Будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП надано не було, при винесені вказаної постанови Відповідачем не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення доводів позивача, на які він посилався, як на підставу, що він не порушував правил дорожнього руху.

В судове засідання зявився представник позивача, який позовні вимоги підтримав та пояснив, що 21.04.2017 року о 08 год. 37 хв. позивач здійснював рух по пр. Маяковського по дорозі з одностороннім рухом в сторону перехрестя з пр. Соборним, маючи намір здійснити на перехресті розворот ліворуч, щоб виїхати на дорогу по пр. Маяковського в сторону вул. ОСОБА_4 (стара назва Правди). Виконуючи вимоги п.10.4 ПДР України, переконавшись у безпеці руху та відсутності інших транспортних засобів, ОСОБА_3 виїхав з крайньої лівої смуги по пр. Маяковського на пр. Соборний, та готуючись до здійснення розвороту ліворуч, завчасно зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині - розмістив автомобіль на своїй смузі руху в крайньому лівому положенні. Переконавшись, що дорога вільна, він здійснив поворот ліворуч, при цьому виїзду на смугу зустрічного руху не здійснив, вимог правил дорожнього руху не порушив, жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху не створив.

Після здійснення розвороту його зупинили працівники поліції, які вказали, що виконуючи розворот, він здійснив виїзд на смугу, призначену для зустрічного напрямку руху, чим порушив вимоги п. 10.5, п. 11.4 ПДР України.

Вказані твердження представника поліції є неправдими, оскільки вказаного правопорушення Позивачем скоєно не було. Як зазначає представник позивача, працівники поліції доводів ОСОБА_3 не врахували та наполягали на тому, що, здійснюючи розворот, він рухався по зустрічній смузі по пр. Соборному. Вказані твердження не відповідають дійсності та є лише припущенням Відповідача, оскільки коли ОСОБА_3 здійснював розворот, через значну відстань, на якій знаходився автомобіль патрульної поліції, та через неналежний стан дорожньої розмітки, з положення автомобіля патрульної поліції неможливо було чітко побачити, по якій дорожній смузі рухався його транспортний засіб.

Враховуючи ті обставини, що Відповідач всупереч нормам чинного законодавства при винесенні постанови не навів жодних доказів вчинення Позивачем правопорушення, він вважає її протиправною та просить скасувати.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вважає постанову обґрунтованою та доведеною. На підтвердження своїх пояснень надала суду відеозапис з місця вчинення правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, постановою інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у м. Запоріжжі департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 21.04.2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_1, 21.04.2017 року о 08 год. 37 хв. в м. Запоріжжя перехрестя пр. Соборний та пр. Маяковського водій керуючи ТЗ виконуючи розворот, здійснив виїзд на смугу, призначену для зустрічного напрямку руху, чим порушив вимоги п. 10.5, п. 11.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.11.4 ПДР на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача серії АР № 767906 від 21.04.2017 р. Про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши обставини справи, дослідивши відеозапис з місця вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що факт наявності правопорушення в діях Позивача відсутній з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 21.04.2017 року о 08 год. 37 хв. Позивач дійсно керував транспортним засобом по пр. Маяковського по дорозі з одностороннім рухом в сторону перехрестя з пр. Соборним. Він здійснив поворот ліворуч, при цьому з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_3 виїхав на смугу зустрічного руху та порушив вимоги правил дорожнього руху.

З обставин справи вбачається, що позивач дійсно здійснив розворот, тобто змінив напрямок руху в протилежний бік, перед кільцем і суд вважає, що стан дорожньої обстановки (сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом) в місці здійснення маневру дозволяли йому виконати такий маневр. Жодного порушення дорожньої розмітки позивачем з оглянутого відеозапису не вбачається.

Суд вважає, що фактичні обставини події свідчать про відсутність з боку водія ОСОБА_3 порушення п.11.4 ПДР, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не здійснював виїзду на зустрічну смугу руху.

Отже, в діях ОСОБА_3 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Доводи відповідача про те, що позивачем в даному випадку було допущено порушення правил дорожнього руху, є необґрунтованими.

Суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в даному випадку в порушення вимог ст.7,245,252,280 КУпАП, не зясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, невірно оцінила наявні фактичні обставини події та прийняла незаконне, необґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яке суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.7,9,122,245,251,252,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у м. Запоріжжі департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову АР 767906 від 21.04.2017 року інспектора р. 2 б. 3 УПП у м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови суду.

Суддя С.В. Яркіна