Справа № 815/4030/16
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4030/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Шеметенко Л.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника відповідачів Бутрик А.О.

представника апелянта Діянова І.Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Фірми "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Фірми "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Фірма "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (далі- Фірма "Полімед", позивач) звернулася до суду з позовом до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, ДФС України про:

- визнання протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, щодо несвоєчасного внесення податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року на суму 179 823,00 грн. до реєстру податкових повідомлень-рішень та картки особового рахунку по податку на додану вартість Фірми "Полімед" ();

- визнання протиправними дії ДФС України щодо списання грошових коштів Фірми "Полімед" () сплачених відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року у розмірі 179 823 грн. на електронний рахунок (рахунок з електронного адміністрування ПДВ);

- зобов'язання ДФС України надіслати Казначейству реєстр платників податків, в якому зазначити зобов'язання щодо перерахування з електронного рахунку Фірми "Полімед" () до бюджету суму у розмірі 179 823 гривень, яку зарахувати як своєчасну оплату узгодженого грошового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню № від 10 червня 2015 року;

- зобов'язання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області внести до зворотного боку картки особового рахунку Фірми "Полімед" по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів відомості про виключення операції про збільшення боргу по податковому повідомленню-рішенню№ від 10 червня 2015 року в сумі 179 823 грн.;

- зобов'язання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області припинити нарахування та списати заборгованість - нараховану пеню - Фірми "Полімед" по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів по податковому повідомленню-рішенню № від 10 червня 2015 року;

- стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС України в Одеській області (65012, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 7, код 39565511) на користь Фірми "Полімед" (65063, м. Одеса, вул. Сегедська, 1/2. кв.100. код 21031996) судовий збір у розмірі 5 512,00 (п'ять тисяч п'ятсот дванадцять) гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що запізнене внесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року до картки особового рахунку по податку на додану вартість призвело до неправомірного нарахування заборгованості по такому повідомленню та щоденного нарахування пені на таку заборгованість, незважаючи на своєчасне виконання позивачем вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Фірми "Полімед", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Фахівцями ДПІ у Приморському району згідно з п. п. 78.1.11, п. 78.1, ст. 78 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2756-VI із змінами та доповненнями та відповідно до постанови прокурора прокуратури Київського району м. Одеси проведена позапланова виїзна перевірка Фірми "Полімед", код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 по 31 березня 2015 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки було складено акт перевірки від 26 травня 2015 року №3381/15-32-22-05/21031996 "Про результати позапланової виїзної перевірки Фірми "Полімед", код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2015 року", на підставі якого було 10 червня 2015 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким визначено позивачу суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 179 823 грн., з них за основним платежем - 119 882 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) - 59 941 грн.

18 червня 2015 року позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 10 червня 2015 року.

19 червня 2015 року згідно платіжного доручення №6612 від 19 червня 2015 року позивачем було сплачено 179 823 грн., призначення платежу *;131; сплата грошових зобов'язань за актом перевірки від 26 травня 2015 року №3381/15-32-22-05/21031996.

В подальшому позивач 22 червня 2016 року звернувся до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з листом про надання довідки про відсутність заборгованості у Фірми "Полімед".

Листом від 28 квітня 2016 року №10091/10/15-53-17-01 податковий орган повідомив позивача, що Фірма "ПОЛІМЕД" () має заборгованість перед бюджетом. Станом на 25 квітня 2016 року загальна сума заборгованості перед бюджетом складає 199 635,03 грн., у тому числі основний платіж: 179 788 грн., та пеня: 19 847,03 грн., : податок на додану вартість із виготовлених в Україні товарів та послуг.

Позивач звернувся з листом від 13 травня 2016 року №171 до ДФС України з проханням роз'яснити дії ДПІ у Приморському районі щодо правомірності визначення заборгованості та нарахування пені.

Листом від 02 червня 2016 року за вих.№12638/10/15-53-14-01-47 ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області повідомило позивача про те, що відповідно до пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Кодексу суми помилково та/або надміру сплачених податкових зобов'язань з ПДВ (далі - суми переплат) станом на 01 липня 2015 року автоматично збільшують суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 прим. 1.3 статті 200 прим. 1 Кодексу. На суму такого збільшення: зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету звітного періоду, або збільшується сума від'ємного значення, задекларована в звітному періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з ПДВ вважаються погашеними. Пунктом 200.2 статті 200 Кодексу визначено, що для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування ПДВ, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування ПДВ, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Станом на 01 липня 2015локу у Фірми "Полімед" () рахувалась переплата в сумі 188 543,79 гри, по податку на додану вартість, на яку автоматично було збільшено реєстраційну суму на суму переплат, наявної у платника станом на 01 липня 2015 року. В картці особового рахунку по податку на додану вартість 28 липня 2015 року було проведено нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма 'Р') № від 10 червня 2015 року на суму 119 782,00 грн., штрафні санкції на суму 59 941,00 грн., пеня в сумі 15 688,18грн., що призвело до утворення заборгованості.

Згідно отриманої інформації відділу адміністрування ПДВ: на момент надання відповіді на електронному р/р №0751 (МФО 899998 в Казначействі України) платника податку переплата складає 0,0 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги Фірми "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають у зв'язку із необґрунтованістю.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового Кодексу України, Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16 липня 2015 року № 643-VІІ.

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. Окрім того, апелянт зазначає, що запізнене внесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року до картки особового рахунку по податку на додану вартість призвело до неправомірного нарахування заборгованості по такому повідомленню та щоденного нарахування пені на таку заборгованість, незважаючи на виконання позивачем вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України.

Колегія суддів погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції вирішуючи справу дійшов висновку про те, що дії ДФС України щодо списання грошових коштів ТОВ "Полімед", сплачених товариством відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2016 року у розмірі 179 823 грн., на електронний рахунок ПДВ є правомірними, відповідно до норм Податкового кодексу України в редакції від 29 липня 2015 року.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки спірні правовідносини виникли у червні 2015 року.

Пунктом 2001.1. п. 2001.2 ст. 2001 Податкового кодексу України (в редакції до 29 липня 2015 року), яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно п.п. 4.1., 4.2., 4.5. Наказу Мінфіну України від 28 листопада 2012 року №1236 «Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків» (діючого на момент прийняття ДПІ повідомлення-рішення) після вручення (отримання інформації про вручення) податкового повідомлення-рішення платнику податків структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником органу державної податкової служби для виконання таких функцій, передає корінець податкового повідомлення-рішення з відміткою щодо вручення платнику податків структурному підрозділу, який його склав. Структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, вносить дані до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень: у день отримання корінця податкового повідомлення-рішення. Після закінчення процедури адміністративного оскарження та/або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили суми узгодженого грошового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від"ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень-рішень (окремого реєстру, передбаченого пунктом 4.4 цього розділу) до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби. Одночасно структурному підрозділу, що забезпечує адміністрування облікових показників та звітності, передаються паперові виписки з реєстру податкових повідомлень-рішень за день, до яких включається інформація щодо сум узгоджених грошових зобов'язань та інших показників, які переносяться до карток особових рахунків. Зазначені виписки передаються окремо від кожного структурного підрозділу, що складає податкові повідомлення-рішення. за підписом керівника такого структурного підрозділу.

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 05 грудня 2013 року № 765, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником. Нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають в тому числі зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства: пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском. Зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, розраховані територіальним органом Міндоходів, відображаються ним в інтегрованій картці платника за даними електронного реєстру повідомлень-рішень у частині узгоджених сум. Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

Пунктом 2 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569. визначено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

Відповідно до п. 92 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, і затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (в редакція, яка діяла на 01 липня 2015 року) після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 (до 01 липня 2015 року) цього Порядку:

1) ДФС автоматично збільшує розмір суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/ чотири квартали, та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення. Сума такого збільшення щокварталу підлягає автоматичному перерахунку ДФС шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком з урахуванням середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/чотири квартали, станом на дату перерахунку. На запит платника податку ДФС інформує його про результати такого перерахунку шляхом надсилання електронного повідомлення:

2) сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку.

На суму такого збільшення: зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету в звітному (податковому) періоді, або збільшується сума від'ємного значення, задекларована в звітному (податковому) періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку вважаються погашеними.

Згідно ч. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджет) України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до частини 200.2. тієї ж статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

З урахуванням вказаних норм законодавства, колегія суддів дійшла до висновку про те, що станом на час проведення обнуління податку (03 серпня 2015 року) в автоматизованій інформаційній обліковій системи органів ДПС, в інтегрованій картці платників податків вже повинна була міститись інформація про податкове повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року, та про суму узгодженого грошового зобов'язання.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2015 року підприємством були сплачені суми визначенні податковим повідомленням-рішенням № від 10 червня 2015 року в сумі 179 823 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6612 від 19 червня 2015 року, згідно яких позивач перерахував кошти з зазначенням призначення платежу *;131; сплата грошових зобов'язань за актом перевірки від 26 травня 2015 року №3381/15-32-22-05/21031996.

Відповідно до листа ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області за вих.№12638/10/15-53-14-01-47 від 02 червня 2016 року, колегією суддів встановлено, що в порушення норм діючого, на час здійснення спірних правовідносин, законодавства податковим органом в картці особового рахунку по податку на додану вартість було проведено нарахування по вищевказаному податковому повідомленню-рішенню від 10 червня 2015 року в сумі 179 823 грн. лише 28 липня 2015 року, що призвело до утворення заборгованості.

Так, у зв'язку з несвоєчасним внесенням відповідачем податкового повідомлення-рішення від 10 червня 2015 року на суму 179 823 грн. до картки особового рахунку по податку на додану вартість, тобто вже після 01 липня 2015 року, сплачені позивачем своєчасно та належним чином грошові кошти (платіжне доручення №6612 від 19 червня 2015 року) у розмірі 179 823 грн. були автоматично списані на електронний рахунок ПДВ та відповідно до Витягу в розрізі операцій з Системи електронного адміністрування ПДВ №22374023 за 02 червня 2016 року (графа 16 «Сума переплат») значиться як сума переплат, наявна у платника податків.

Аналізуючи вказані обставини справи, колегія суддів вважає, що саме запізнення внесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року до картки особового рахунку по податку на додану вартість призвело до неправомірного нарахування заборгованості по такому повідомленню та щоденного нарахування пені на таку заборгованість, не зважаючи на виконання позивачем вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Приписами п.п.14.1.115 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що надміру сплачені грошові зобов'язання, на суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати настав на таку дату.

Відповідно до п.н.14.1,182 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що сплачені Фірмою «Полімед» згідно платіжного доручення № 6612 від 19 червня 2015 року кошти в сумі 179 823 грн. не є, а ні надміру сплаченими грошовим зобов'язанням, а ні помилково сплаченим грошовим зобов'язанням, оскільки 19 червня 2015 року (дата сплати коштів) ДПІІ у Приморському районі м. Одеси вже було визначено товариству суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 179 823 грн., згідно податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності дій ДФС України про списання грошових коштів ТОВ "Полімед", своєчасно сплачених товариством відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2016 року у розмірі 179 823 грн., на електронний рахунок ПДВ.

Більш того, колегія суддів вважає безпідставним відмову суду першої інстанції у застосуванні правової позиції Верховного суду України, наведеної у постанові від 16 червня 2015 року №21-377а 15, яка була прийнята з метою узагальнення судової практики по аналогічним спорам, які виникли з приводу помилкового зазначення призначення платежу при сплаті узгодженого податкового зобов'язання, оскільки в даній постанові ВСУ дійшов висновку, що «здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК. має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК. Крім того, на думку колегії суддів, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК. платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій».

Як встановлено судом раніше, позивачем були здійснені всі необхідні дії спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання, а саме були сплачені суми, визначені податковим повідомленням-рішенням № від 10 червня 2015 року в розмірі 179 823 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Зазначення відповідачами в якості підстави сплати акту перевірки не є, на думку колегії суддів, достатнім для твердження про сплачені за згаданим платіжним дорученням кошти правомірно не були спрямовані на сплату узгодженого податкового зобов'язання.

Дану позицію було підтверджено Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в ухвалі по справі 2а-13500/12/2670 від 10 травня 2017 року.

Отже, зарахування загальнодержавних податків та зборів, до яких згідно зі ст. 9 ПК України відноситься, зокрема, податок на додану вартість, до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України, п. 6 ч. 2 ст. 29 якого визначено, що податок на додану вартість належить до доходів загального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 43 БК України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Згідно із ч. 5 ст. 45 БК України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок. Таким чином, аналіз норм БК України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету; податки і збори (обов'язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок. Крім цього, п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-ІН передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Отже, Позивач вчинив дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету, а зазначення в якості підстави сплати грошових коштів акту перевірки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений п. 57.1 ст. 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія. хоча і помилкова.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 16 червня 2015 року (справа № 21-377а15) та у постанові від 02 грудня 2015 року (справа № 826/6059/13-а). згідно з якою дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених ст. 126 ПК України.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи а, тому відповідно до ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 94 КАС України, апеляційний суд дійшов висновку, що Фірмі "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) мають бути відшкодовані всі документально підтверджені понесені витрати у вигляді сплати судового збору за подання адміністративного позову та за подання апеляційної скарги у загальному розмірі 11 510,69 грн. (5512 грн.-судовий збір за подання позову /а.с. 7, 8, 9/ 5998,69 грн. - за подання апеляційної скарги. /а.с. 226/ шляхом поділу суми судового збору між відповідачами в залежності від позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 195, 196, 202, 207, 211, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фірми "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Фірми "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) " () до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, щодо несвоєчасного внесення податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року на суму 179 823 грн. до реєстру податкових повідомлень - рішень та картки особового рахунку по податку на додану вартість Фірми «Полімед» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) ().

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо списання грошових коштів Фірми «Полімед» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (код СДРПОУ 21031996) сплачених відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2015 року у розмірі 179 823 грн. на електронний рахунок (рахунок з електронного адміністрування ПДВ).

Зобов'язати Державну фіскальну службу України надіслати Казначейству реєстр платників податків, в якому зазначити зобов'язання щодо перерахування з електронного рахунку Фірми «Полімед» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) () до бюджету суму у розмірі 179 823 гривень, яку зарахувати як своєчасну оплату узгодженого грошового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню № від 10 червня 2015 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області внести до зворотного боку картки особового рахунку Фірми «Полімед» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів відомості про виключення операції про збільшення боргу по податковому повідомленню-рішенню № від 10 червня 2015 року в сумі 179 823 грн.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області припинити нарахування та списати заборгованість - нараховану пеню - Фірми «Полімед» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів по податковому повідомленню-рішенню № від 10 червня 2015 року.

Стягнути на користь Фірми "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) () судові витрати у розмірі 5 755 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 35 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Стягнути на користь Фірми "Полімед" (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) () судові витрати у розмірі 5 755 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 35 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 вересня 2017 року.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Шеметенко Л.П.

Семенюк Г.В.