Справа № 826/15359/16
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - Відповідач) у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо надання ОСОБА_2 безоплатного користування закладами охорони здоров'я Міністерства оборони України;

- зобов'язати Міністерство оборони України надати ОСОБА_2 безоплатне медичне обслуговування у Національному військовому медичному клінічному центрі «Головний військово-клінічний госпіталь» за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 18.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2017 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши позивача, представника відповідача та представника третьої особи, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є ветераном війни - учасником бойових дій.

Як вбачається з копії довідки від 28.07.2016 №3/28, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 звільнений у запас за ст. 59 п. «з» (за власним бажанням), згідно з наказом Міністерства оборони України від 12.01.1993.

Протягом 2015-2016 років, позивач неодноразово звертався до директора військово-медичного департаменту Міністерства оборони України - головного державного санітарного лікаря Міністерства оборони України (від 03.06.2015), до Міністерства оборони України (від 05.10.2015, від 22.06.2016) з вимогою роз'яснити наявність у останнього права на отримання безоплатної медичної допомоги та безоплатного користування військово-медичними закладами.

У відповідь на вказані звернення військово-медичний департамент Міністерства оборони України листами від 19.08.2015 №249/3/376 та від 11.07.2016 №249/3/287, а також Міністерство оборони України листом від 06.11.2015 №298/3/1507 повідомили ОСОБА_2 про те, що учасники бойових дій, звільнені за власним бажанням, які не є інвалідами І та ІІ груп, не мають права саме на безоплатне користування військово-медичними закладами охорони здоров'я Міністерства оборони України.

Вважаючи порушеними свої законні права та інтереси, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач наділений правом виключно на користування послугами поліклінік та госпіталів, до яких він був прикріплений за попереднім місцем роботи, без зазначення того, що таке користування здійснюється на безоплатній основі.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі по тексту - Закон).

Згідно ст. 1 Закону, він спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни (ст. 4 Закону).

Правовими положеннями ст. 5 Закону передбачено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 12 Закону визначено пільги учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, до яких, зокрема, відноситься і позивач, про що вказано вище.

Так, п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що учасникам бойових дій надаються пільги з користування при виході на пенсію (незалежно від часу виходу на пенсію) чи зміні місця роботи поліклініками та госпіталями, до яких вони були прикріплені за попереднім місцем роботи.

Крім того, приписами ст. 12 Закону визначено, зокрема, право учасників бойових дій на безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів (п. 1); першочергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів) (п. 2); безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування (п. 3).

При цьому, щодо користування учасниками бойових дій поліклініками та госпіталями, до яких вони були прикріплені за попереднім місцем роботи, саме на безплатній основі положеннями чинного законодавства не передбачено, на відміну від зазначених вище прав учасників бойових дій у медичній сфері.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що в оскаржуваній бездіяльності відповідача відсутній критерій протиправності, а відмова позивачу саме у безоплатному користуванні поліклініками та госпіталями, до яких він був прикріплений за попереднім місцем роботи, є цілком обґрунтованою.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції проаналізувавши вищезазначені правові положення та обставини справи приходить до висновку, що ОСОБА_2 наділений правом виключно на користування при виході на пенсію послугами поліклінік та госпіталів, до яких він був прикріплений за попереднім місцем роботи, без зазначення того, що таке користування здійснюється на безоплатній основі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, Міністерством оборони України, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та додатково наданих поясненнях, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.