Справа № 723/1729/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 723/1729/17

Головуючий у 1-й інстанції: Дедик Н.П.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

12 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Мигалчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно записів в трудовій книжці позивач розпочала свою трудову діяльність як працівник освіти з 15.08.1978 року. 01.09.2003 року була звільнена з роботи в зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років. З 01.03.2007 року продовжила роботу як працівник освіти на посаді вихователя ДНЗ, а 06.08.2014 року - на посаді завідуючої ДНЗ.

Згідно довідки виконкому Великокучурівської сільської ради від 23.06.2017 р. ОСОБА_2 наказом від 04.08.2014 року переведена на посаду завідуючої ДНЗ, де працює по даний час.

З 23.09.2003 року ОСОБА_2 було призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується протоколом №150916 від 13.01.2004 року.

Розпорядженням Сторожинецького управління ПФУ від 12.03.2007 року ОСОБА_2 призупинено виплату пенсії за вислугу років в зв'язку з виходом на роботу.

26.04.2017 року ОСОБА_2 подала заяву №5/147 про призначення пенсії за віком, а 28.04.2017 року - заяву, в якій просила застосувати їй нову середню заробітну плату за повний 2016 рік при нарахуванні пенсії за віком по заяві №5/147 від 26.04.2017 р.

Розпорядженням від 27.04.2017 року ОСОБА_2 призначена пенсія за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Листом від 11.05.2017 року №55/0-11 ГУ ПФУ в Чернівецькій області на звернення позивача повідомило про правомірність застосування середньої заробітної плати за 2007 рік при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком та про відсутність підстав для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишені роботи, яка дає право на пенсію.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Судом встановлено, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. В зв'язку з продовженням роботи на посадах, що давала їй право на пільгову пенсію, виплата пенсії за вислугу років була припинена. Працюючи, позивач сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Досягнувши пенсійного віку позивач звернулася до органу Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, зазначений порядок переведення з одного виду пенсії на інший застосовується у випадку, якщо має місце переведення з пенсії, призначеної саме за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже, і показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої саме цим законом.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 31.03.2015 року у справі №2-612а14, від 29.11.2016 року у справі №21-6331а15, які відповідно до ст.244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідачем ГУ ПФУ в Чернівецькій області неправомірно відмовлено ОСОБА_2 в застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, які передують року звернення нею за призначенням пенсії за віком, і слід застосовувати такий показник для обчислення пенсії за віком позивачу, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 15 вересня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В. Курко О. П.