Справа № 823/1286/16
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Київ К/800/6064/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),

Загороднього А.Ф.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до апеляційного суду Черкаської області, Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області, про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Державної судової адміністрації України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про зобов'язання ДСА України нарахувати та виділити апеляційному суду Черкаської області грошові кошти на суддівську винагороду в сумі 111 991 грн судді апеляційного суду Черкаської області, з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору та зобов'язання апеляційного суду Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суддівську винагороду в сумі 111 991 грн, з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2017 року скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року, прийнято нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Зобов'язано ДСА України виділити грошові кошти на суддівську винагороду в сумі 111 991 грн ОСОБА_3, з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Зобов'язано апеляційний суд Черкаської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену суддівську винагороду в сумі 111 991 грн з урахуванням стягнення податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

У касаційній скарзі ДСА України, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Правомірність дій ДСА обґрунтовує Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, яким передбачено чітку методику здійснення обрахунку грошового забезпечення судді.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновків про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_3, судді апеляційного суду Черкаської області, з 4 січня 2011 року встановлено надбавку в розмірі 40 відсотків за вислугу років - 25 років, 06 місяців, 04 днів; надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 25 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас.

Згідно з Указом Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» та відповідно до наказу Черкаського об'єднаного міського військового комісара №5 від 31 березня 2015 - позивач призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період у Збройні Сили України.

Наказом голови апеляційного суду Черкаської області №21 від 6 квітня 2015 року припинено тимчасово виконання обов'язків судді апеляційного суду Черкаської області Торопенка М.В. на період військової служби у зв'язку з мобілізацією 6 квітня 2015 року із збереженням місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати на період служби, але не більше року.

9 квітня 2016 року позивачем укладено контракт з Міністерством оборони України в особі командувача військ оперативного командування "Північ" сухопутних військ Збройних Сил України на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Згідно наказу в.о. голови апеляційного суду Черкаської області №4 від 25 квітня 2016 року припинено тимчасово виконання обов'язків судді апеляційного суду Черкаської області Торопенка М.В., який підлягав звільненню з військової служби у зв'язку з оголошенням демобілізації, але продовжив службу, зв'язку з прийняттям на військову службу за контрактом строком до закінчення дії особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, проведено оплату середнього заробітку до закінчення дії особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Так, відповідно до п. 10 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VІІІ від 28.12.2014 (у редакції, що діяла до 01.04.2015), у 2015 році максимальний місячний розмір заробітної плати (грошового забезпечення) суддівської винагороди обмежується 7 розмірами мінімальної заробітної плати, а при скороченні чисельності працівників - 10 розмірами мінімальної заробітної плати (виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата часу щорічної відпустки не враховується у зазначеному максимальному розмірі).

Отже, у період, коли позивач вперше (6 квітня 2015 року) був призваний на військову службу були чинними положення частини дев'ятої ст. 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI, які обмежували розмір суддівської винагороди судді, тобто ДСА України, в даному випадку правомірно застосовано п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, згідно з яким середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Однак, в подальшому законодавство змінилось, зокрема 29 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції.

Згідно з частинами третьою - четвертою ст. 133 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010 "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 29.03.2015) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом судді апеляційного суду - 1,1.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про те, що ДСА України, в порушення конституційних принципів, не збільшила розмір грошового забезпечення (суддівської винагороди) позивача, як того вимагає стаття 133 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010 "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 29.03.2015), а залишила незмінною базу обрахунку розміру грошового забезпечення (суддівської винагороди), яка діяла за два місяці до тимчасового припинення позивачем виконання обов'язків судді Апеляційного суду Черкаської області (06.04.2015).

З цього часу, законодавство щодо розміру грошового забезпечення (суддівської винагороди) змінилось, зокрема посадовий оклад судді апеляційного суду збільшився.

Проте, відповідачем не враховано зазначені зміни законодавства, які передбачені для всіх суддів апеляційних судів України, в тому числі і позивача, який є суддею апеляційного суду.

Крім того, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що підхід ДСА України до обрахунку грошового забезпечення позивача є формальним, оскільки відповідачем не враховані об'єктивні причини неможливості позивача переривати мінімум на два місяці проходження військової служби у Збройних Силах України для виходу на роботу з метою правильного обчислення відповідачем його середньомісячного заробітку за два останні календарні місяці роботи, а також обов'язково приведення бази обрахунку розміру грошового забезпечення у відповідність з нормами чинного законодавства.

Встановивши обмежену базу для нарахування позивачу грошового забезпечення і його максимальний розмір, відповідач фактично скасував право судді на одержання суддівської винагороди, яка передбачена діючим законодавством.

Дані обставин свідчать про безумовне зниження досягнутого рівня гарантій незалежності суддів, що не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів.

Враховуючи те, що позивач продовжує бути суддею Апеляційного суду Черкаської області та обставини, які склались в даній справі, йому передбачена суддівська винагорода у розмірі встановленому згідно діючого законодавства, а не збереження попереднього середнього заробітку, коли діяли положення частини дев'ятої ст. 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI, які обмежували розмір суддівської винагороди.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права, тому підстав до скасування чи зміни його судового рішення немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

А.Ф. Загородній

О.П.Стародуб