Справа № 805/1353/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року справа №805/1353/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний аздміністративний суд, у складі колегії суддів:

судді-доповідача Ястребової Л.В.,

суддів Компанієць І.Д., Гаврищук Т.Г.

секретар Терзі Д.А.

за участі представника позивача Рибалка Л.І.

представника відповідача Троцко Б.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 805/1353/17-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Артвайнері» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2017 року Приватне акціонерне товариство "Артвайнері" (надалі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2017 року про нарахування шрафу за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання з акцизного податку у сумі 684 840,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податковим органом проведено камеральну перевірку за результатами якої виявлено порушення які полягають у несвоєчасній сплаті узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку за лютий 2016 року у сумі 6 848 405,99 грн. Вважає висновки акту перевірки такими, що не відповідають чинному законодавству, оскільки останній день строку подання податкової декларації за лютий 2016 року припав на вихідний день 20.03.2016 року, граничним строком подання такої декларації є операційний (банківський) день, що настає за вихідним днем-21.03.2016 року, і саме від цієї дати розпочинається відлік десятиденного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання для позивача. Наполягає на тому, що податкове зобов'язання сплачено 31.03.2016 року, тобто в строк, відповідно до чого відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2017 року замінено неналежного відповідача на Офіс великих платників податків ДФС.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 18.01.2017 року про нарахування штрафу за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов'язання з акцизного податку у сумі 684840,60 грн.

Відповідач із вказаною постановою суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що граничний термін сплати податкового зобов'язання з акцизного податку за лютий 2016 року настав 30 березня 2016 року, проте позивач в порушення п. 57.1 ст. 57 податкового кодексу України несвоєчасно сплачене узгоджене податкове зобов'язання з акцизного податку за лютий 2016 року в сумі 6848405,99 грн. із затримкою на 1 календарний день, а саме 31 березня 2016 року.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Артемівськ Вайнері" є юридичною особою, код ЄДРПОУ - 00412168, місцезнаходження юридичної особи: 84500, Донецька область, місто Бахмут, вулиця П.Лумумби, б. 87 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 8,79-80).

14.03.2016 року позивач, засобами електронного зв'язку, подав до податкового органу податкову декларацію з акцізного податку за лютий 2016 року з із самостійно визначеною сумою грошового зобов'язання у сумі 6 848 630,00 грн.

Відповідно до платіжного дорученням № 1474 податкове зобов'язання з акцизного збору за лютий 2016 року сплачено позивачем 31 березня 2016року.

30.12.2016 року податковим органом проведено камеральну перевірку з питання несвоєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку за лютий 2016 року, за результатами якої складено акт № 105/28-10-50-09-10/00412168.

У ході перевірки встановлено, що товариство несвоєчасно сплатило суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з акцизного податку (із пропуском строку в 1 день), оскільки строк для сплати зазначеного податкового зобов'язання закінчився 30 березня 2016 року чим порушено п.57.1 ст. 57 ПК України.

Не погоджуючись із висновками акта камеральної перевірки, 12.01.2017 року товариство подало до податкового органу письмові заперечення, за результатами розгляду яких листом від 25.01.2017 року № 4319/10/28-10-50-09-18 висновки зазначеного акта залишено без змін.

18 січня 2017 року на підставі зазначеного акта перевірки податковим органом сформовано спірне податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафу у розмірі 10 % від несвоєчасно сплаченого самостійно визначеного грошового зобов'язання з акцизного податку на суму 6 848 405,99 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, зокрема, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 49.20 ст. 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

За змістом пункту 57.1 ст.57 ПК України, передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що останній день строку подання позивачем податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 ст. 49, припав на вихідний день , а саме 20.03.2016 року - неділя, граничним строком подання такої декларації є операційний (банківський) день, що настає за вихідним днем, тобто 21.03.2016 року - понеділок, і саме з цієї дати розпочинається відлік десятиденного строку сплати узгодженого зобов'язання відповідним платником.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до практики Верховного суду України, за правилами абзацу першого підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181-III у його системному зв'язку зі змістом підпункту 4.1.5 цього пункту статті 4 зазначеного Закону граничним строком подання податкової декларації, зокрема, за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, у разі припадання 40 дня на вихідний день є наступний за ним робочий день. Тому початок перебігу встановленого підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181-ІІІ десятиденного строку для сплати зазначеного у податковій декларації зобов'язання пов'язаний саме із таким робочим днем, у який ця декларація була подана. (Справа № 21-30а14 від 01.04.2014 та № 21-215а14 від 24.06.2014)

Суд першої інстанції вірно зазначив, що норми пункту 4.1 статті 4 та пункту 5.3 статті 5Закону № 2181-ІІІ, які втратили чинність з набранням чинності ПК України, є аналогічними за своїм змістом і до чинних на час виникнення спірних відносин у справі, що розглядається, положень пункту 49.20 статті 49 та пункту 57.1 статті 57 ПК України.

Європейська конвенція про обчислення строків (ETS № 76) від 16 травня1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін «diesadquem» означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Посилаючись на ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апелянт вважає, що суд мав право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів, проте висновки суду першої інстанції відповідачем не спростовані.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Повний текст ухвали складений 13 вересня 2017 року.

Керуючись ст..ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 805/1353/17-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.В. Ястербова

Судді: І.Д. Компанієць

Т.Г. Гаврищук