Справа № 308/2139/17
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Придачук О.А.

при секретарі- Бомбушкар В.П.

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області, поліцейського Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Герегач В.О. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно постанови поліцейського Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Герегач В.О. від 22.02.2017 року серії БР № 375466 його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. З вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною у зв»язку з порушеннями вимог щодо складання та змісту постанови, порушення його права на захист, оскільки він заявляв про бажання скористатися правовою допомогою адвоката, розгляд справи було проведено на вулиці, що є грубим порушенням норм КУпАП щодо місця розгляду справи, яким КСУ дано офіційне тлумачення,що унеможливило досягнення встановлених завдань провадження у справах такої категорії, призвело до упередженого розгляду самої справи і порушення його конституційних прав.

Також зазначає, що ніякого порушення правил дорожнього руху він не вчиняв, технічних несправностей транспортний засіб яким він керував не мав, поліцейський зупинив його у відсутності підстав визначених законом, та виніс на нього постанову за неіснуюче порушення, оскільки в постанові зазначено, що він не зупинився на знак стоп контроль чим порушив ст. 122 ч. 1 ПДР, в той час як знаку «стоп-контроль» не існує, як не існує і порушення передбаченого ст.122 ч. 1 ПДР.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що правил дорожнього руху не порушував. Просив суд взяти до уваги всі порушення при складанні протоколу допущені відповідачем, визнати протиправними дії поліцейського Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Герегач В.О. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 22.02.2017 року серії БР № 375466, винесену поліцейським Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Герегач В.О. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак в судове засідання вдруге не з»являються, доказів поважності в судове засідання не надали, суд вважає, що розгляд справи слід провести на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

22.02.2017 року поліцейським Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області Герегач В.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 375466, якою на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

У вищевказаній постанові зазначено, що 22.02.2017 року о 00 год. 34 хв. в с. Ужок ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1 не зупинився на знак «стоп-контроль», чим порушив ст. 122 ч.1 ПДР.

Однак, суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов'язана з повним, всебічним і об'єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Водночас, в оскаржуваній постанові допущено ряд неточностей щодо правильного зазначення відомостей про особу, щодо якої розглядається справа, а саме адреси місця проживання, місця вчинення адміністративного правопорушення, опису обставин встановлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підставі доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов'язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як видно з оскаржуваної постанови, в такій інспектор УПП обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відтак, суд не бере до уваги дані зазначені у постанові, оскільки при винесенні постанови не враховано заперечень позивача, не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не встановлено свідків події, та повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 6 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що крім постанови в справі про адміністративне правопорушення інших безпосередніх доказів вини водія ОСОБА_1 не зазначено та не надано, суд приходить до переконання, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу не було, а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160, 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити.

Визнати дії поліцейського Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Герегач В.О. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - протиправними.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 22.02.2017 року серії БР № 375466, винесену поліцейським Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Герегач В.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн - визнати протиправною та скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Придачук