Справа № 2а-1834/10/0470
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Київ К/800/44340/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Загородній А.Ф., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2013р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014р. у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області про визнання протиправними дій,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

стягнути з ДСА України в особі ТУ ДСА в Дніпропетровській області на користь позивача заробітну плату (грошове утримання судді) з урахуванням усіх виплат і доплат судді і компенсацій (у тому числі за їх затримку), які передбачені законом за час вимушеного прогулу з 01.01.2003р. до дня постановлення рішення суду, матеріальну допомогу на придбання санаторно-курортних путівок 2003-2010 роки і інших виплат, згідно розмірів, встановлених Радою Суддів України (за час її невикористання) і компенсації за їх затримку, а також визнати їх дії та бездіяльність протиправними, системними, цинічними і безвідповідальними, з грубим порушенням норм Конституції України. ДСА України надати згоду і призначити у відповідності до Закону позивачеві довічне грошове утримання як судді з відповідного до закону строку і також стягнути утримання з відповідача на користь позивача,

визнати не чинним рішення відповідача у припиненні позивачеві виплат довічного грошового утримання з 01.02.2006р.,

зобов'язати з ДСА України в особі ТУ ДСА в Дніпропетровській області направити до управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську довідку про обчислення стажу на посаді судді та грошового забезпечення, а також інші документи, необхідні для призначення позивачеві довічного грошового утримання як судді у відставці,

визнати не чинним та скасувати в повному обсязі наказ управління юстиції в Дніпропетровській області про звільнення позивача з посади судді Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2002р., виданим з перевищенням компетенції цього органу на час його видання, а також визнати його дії та бездіяльність протиправними у порушенні конституційних прав позивача як громадянина України і судді щодо неналежного матеріального, правового і соціального забезпечення з боку держави,

стягнути з відповідача матеріальну допомогу на придбання санаторно-курортних путівок з 12.03.1993р. по 31.12.2002р. і інші виплати, згідно розмірів, встановлених Радою Суддів України (за періоди її невикористання санаторно-курортного лікування), крім того недоплаченої заробітної плати за цей період (у тому числі компенсацію за їх затримку з огляду на ч. 2 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992р. зі змінами), визнати їх дії та бездіяльність протиправними в цій частині та в цілому щодо зазначених недоплат як судді в період 1993-2002 роки окладу, премій, матеріальної допомоги та інших доплат згідно Конституції України та іншого законодавства України,

зобов'язати Головне управління юстиції в Дніпропетровській області внести до трудової книжки позивача періоди виконання обов'язків народного судді Новомосковського міського суду Дніпропетровської області 1991-1993 роки згідно наказів і періодів такого виконання,

зобов'язати ДСА України в особі ТУ ДСА в Дніпропетровській області, Головне управління юстиції в Дніпропетровській області, управління пенсійного фонду України в м. Новомосковськ зробити (провести) перерахунок стажу роботи на посаді судді, врахувати в цей стаж роботу на посаді помічника голови суду, консультанта, певний час виконання обов'язків народного судді у період 1991-1993 роки (періоди чергових відпусток і хвороб суддів), період строкової військової служби в лавах Радянської Армії, а також половину строку навчання у вищому навчальному закладі денної форми навчання,

зобов'язати нарахувати та виплатити ДСА України в особі ТУ ДСА в Дніпропетровській області, Головному управлінню юстиції в Дніпропетровській області, Державному казначейству України вихідну допомогу позивачеві згідно закону у зв'язку з відставкою як судді та інші виплати які позивач тривалий час не отримав з боку держави (незабезпечення додатковою жилою площею або її грошову компенсацію в грошовому вигляді),

зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську призначити і виплатити позивачеві довічне грошове утримання як судді у відставці у відповідності до ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 01.01.2011р. до дня постановлення рішення суду у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді (з компенсацією за їх затримку), а також визнати протиправною їх бездіяльність в цій частині,

зобов'язати Міністерство фінансів України виділити необхідні кошти для розрахунку з позивачем.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2011р. позов залишено без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2012р. судове рішення суду першої інстанції скасовано в частині залишення без розгляду позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковському призначити і виплатити позивачеві довічне грошове утримання як судді у відставці у відповідності до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.07.2010р. з 01.01.2011р. до дня постановлення рішення суду у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді (з компенсацією за їх затримку) та визнати протиправною їх бездіяльність. Справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині рішення першої інстанції без змін.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2013р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постановленні судами рішення та постановити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 43 Закону України «Про статус суддів» кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків.

Згідно з частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» суддя, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

За правилами частини 2 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

В ході розгляду справи судами встановлено, що Указом Президента України від 26.07.2002р. № 667/2002, наказом начальника обласного управління юстиції в Дніпропетровській області від 01.08.2002р. №173 ОСОБА_4 звільнено з посади судді Новомосковського міського суду Дніпропетровської області у зв'язку з поданням заяви про відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків судді.

Начальником ТУ ДСА в Дніпропетровській області надано розрахунок стажу роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання працюючого судді, періоди роботи ОСОБА_4: служба в Радянській армії - 01 рік 11 місяців 15 днів, навчання у вищому навчальному закладі - 01 рік 11 місяців, суддя Новомосковського міського суду - 09 років 04 місяця 21 день.

В травні 2007 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії, надав довідку Новомосковської міжрайонної МСЕК про встановлення йому ІІІ групи інвалідності. Позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В листопаді 2011 році ОСОБА_4 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області з проханням повідомити причини не призначення довічного грошового утримання або пенсії судді.

27.11.2007р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило, що ОСОБА_4 має право на призначення пенсії по інвалідності згідно статей 30-35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що стаж позивача становить 13 років 03 місяці 03 дня, з яких на посаді судді 9 років 4 місяці 21 день, тому ОСОБА_4 не має права на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Крім того, суди виходили з того, що положення частини 2 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою передбачено право на отримання довічного грошового утримання, необхідно застосувати в сукупності із статтею 109 цього Закону, якою передбачено умови щодо необхідного стажу для подання заяви про відставку.

З такими висновками колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки позивач був звільнений у відставку за станом здоров'я, необхідний для призначення та виплати довічного грошового утримання судді у відставці або пенсії стаж у позивача відсутній, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2013р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

А.Ф. Загородній

Ю.Й. Рецебуринський