Справа № 806/1568/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Житомир справа № 806/1568/17

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Липи В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації, Державної судової адміністрації України про визнання відмови незаконною, стягнення 44343,66 грн. компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 16.05.2017 №1047/17 - вих.;

- стягнути з рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації на користь ОСОБА_1 44343,66 грн. компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 37346,00 грн. за період з 05.05.2008 р. по 13.05.2015 р. та в сумі 2202, 23 грн. за період з 16.01.2009 р. по 13.05.2015 р.

В обґрунтування позову зазначила, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.05.2008 р. у справі №2-а-1442/08 та 16.01.2009 р. у справі №2а-27194/08 стягнуто на її користь недораховану заробітну плату та неправильно стягнутий із заробітної плати податок з фізичних осіб. Разом з тим, вказані рішення було виконані лише 13 травня 2015 року. Зазначає, що у зв'язку з несвоєчасною виплатою їй суми, стягнутої за судовими рішеннями, вона зверталася із листом до відповідача-Територіального управління Державної судової адміністрації, для виплати їй компенсації. Однак, позивачу було відмовлено у такій виплаті. Вважає вказану відмову незаконною та просить стягнути компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за вказаний період.

Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, що є одночасно і представником Державної судової адміністрації України, проти позову заперечила, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, вказала, оскільки вимога про стягнення з відповідача компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати пов'язана з виплатою заробітку за час затримки виконання судового рішення, тобто не з раніше нарахованих і вчасно невиплачених доходів, вважає, що позовні вимоги у цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. Просить відмовити у позові за безпідставністю. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд розглядає справу за наявними у ній доказами на підставі ч.4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.05.2008 у справі №2-а-1442/08 позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, Тетриоріального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області в частині стягнення недоотриманої заробітної плати у розмірі 37346,00 грн. задоволено, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.01.2009 у справі №2-а-27194/08 стягнуто з Державної судової адміністрації України грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік на користь ОСОБА_1 - 2202 грн.23 коп.

Разом з тим, як вбачається з листа Державної казначейської служби України № 5-13/791-14976 від 20.05.2015 року вказані рішення суду були виконані лише 13.05.2015 року. (а.с.6)

У зв'язку з несвоєчасною виплатою стягнутої за рішенням суду заробітної плати, позивач звернулася до ТУ ДСА в Житомирській області із заявою стосовно виплати компенсації втраченої суми доходів.

16.05.2017р. Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області листом №1077/17-вих. повідомило позивача, що питання щодо тривалого виконання судового рішення не входить до повноважень ТУ ДСА України в Житомирській області. ТУ ДСА України в Житомирській області діє згідно з чинним законодавством України.(а.с.5)

Вважаючи відмову незаконною, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід відмітити наступне.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, прийнятим для реалізації згаданого Закону та затвердженим Кабінетом Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, яку висловлено в постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 року у справі №21-518а14 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції (ухвала від 17.06.2014 року справа №2а-2705/10/2110) ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" при вирішенні питання щодо наявності підстав для відшкодування особі втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у випадку донарахування та стягнення таких доходів за рішенням суду.

За змістом ч.2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, відмова Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 16.05.2017р. за №1077/17-вих., щодо не нарахування та виплати компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати ОСОБА_1 є протиправною.

Щодо доводів представника ТУ ДСА України та ДСА України, що відсутні правові підстави для обчислення компенсації, оскільки перерахунок заробітної плати було проведено на підставі рішення суду, а компенсація визначається на нараховані, але вчасно не виплачені суми, які не мають разового характеру, суд зазначає, що за приписами ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" заробітна плата (грошове забезпечення) відноситься до грошових доходів, які не мають разового характеру.

Отже, доводи представника відповідачів з цього приводу є безпідставними, а тому судом до уваги не приймаються.

Щодо позовної вимоги про стягнення з рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації на користь ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, то суд вважає, що вона є передчасною та враховує наступне.

Згідно з п. 1 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 15.07.2015 № 104, територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальні управління) є територіальними органами Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України) та їй підпорядковуються. Територіальні управління утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відтак територіальне управління Державної судової адміністрації в Житомирській області є територіальним органом Державної судової адміністрації України та їй підпорядковується.

Згідно п.3 Положення основним завданням територіальних управлінь є організаційне забезпечення діяльності місцевих судів та фінансове забезпечення місцевих загальних судів з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів цих судів та забезпечення роботи органів суддівського самоврядування.

Згідно з п. 4.3 вказаного Типового положення територіальні управління здійснюють функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності територіальних управлінь та місцевих загальних судів.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що територіальні управління здійснюють фінансове забезпечення та організаційне забезпечення діяльності місцевих судів, що становить собою заходи матеріально-технічного, кадрового, інформаційного, організаційно-технічного характеру, ведення судової статистики, діловодства та архіву суду місцевих судів.

При цьому, частиною 2 статті 145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди - щодо фінансового забезпечення діяльності цих органів; Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації.

Одночасно , згідно ч.1 ст.148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI Державна судова адміністрація України є органом у системі судової влади, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Так, ДСА України здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади з метою створення належних умов функціонування судів і діяльності суддів, представляє суди у відносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування в межах повноважень, установлених законом (абз. 2 п. 1 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого ОСОБА_2 суддів України від 22.10.2010 р.).

В той же час згідно до п.п. 30 п. 4 цього Положення ДСА України відповідно до покладених на неї завдань здійснює внутрішній контроль за використанням бюджетних коштів і матеріальних ресурсів у судах, територіальних управліннях, на підприємствах, в установах і організаціях, що належать до сфери управління ДСА України, аналізує ефективність використання бюджетних коштів їх розпорядниками нижчого рівня та одержувачами на основі поданих ними звітів в установленому законодавством порядку.

Враховуючи вищенаведене, та той факт, що головним розпорядником коштів у сфері діяльності органів судової системи є Державна судова адміністрація України, а підконтрольним їй органом є територіальне управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 05.05.2008 р. по 13.05.2015 р. та з 16.01.2009р. по 13.05.2015р., та зобов'язання Державної судової адміністрації України виплатити ОСОБА_1 нараховану компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 05.05.2008р. по 13.05.2015р. та з 16.01.2009р. по 13.05.2015р.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України та Державну судову адміністрацію України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 05.05.2008 по 13.05.2015 та з 16.01.2009 по 13.05.2015.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 16.05.2017р. №1047/17 - вих. щодо невиплати компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати ОСОБА_1.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 05.05.2008 по 13.05.2015 та з 16.01.2009 по 13.05.2015.

Зобов'язати Державну судову адміністрацію України виплатити ОСОБА_1 нараховану компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 05.05.2008 р. по 13.05.2015 р. та з 16.01.2009 р. по 13.05.2015 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Липа