Справа № 204/1574/17 (2-а/204/163/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокусправа № 204/1574/17 (2-а/204/163/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Головко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року у справі №204/1574/17 (2-а/204/163/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 березня 2017 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, згідно з яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №002667 від 06.03.2017 року, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що жодним з нормативно правових актів не передбачено заборони експлуатації транспортного засобу при наявності тріщини на вітровому склі.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що встановлені технічні несправності, з якими експлуатація транспортних засобів забороняється, відображені в розділі 31 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» Правил дорожнього руху, відповідно до якого відсутня така технічна несправність транспортного засобу, як тріщина на лобовому склі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду посилаючись при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме у зв'язку з тим, що 06.03.2017 року о 12 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що мав технічну несправність, а саме тріщину на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п. 31.1 ПДР України та п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП (а.с.30).

Законність і обґрунтованість вищевказаної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водіями транспортних засобів, що мають несправності гальмової системи, рульового управління, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація їх забороняється, або переобладнаними з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, або такими, що своєчасно не пройшли державного технічного огляду.

Пункт 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) визначає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 6.8.5 «Колісні транспорті засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Тобто, наявність на вітровому склі КТЗ сколу чи тріщини завдовжки більш як 50 мм в зоні роботи склоочисників є порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Проте, згідно з протоколом про накладення адміністративного стягнення від 06.03.2017 року посадовою особою поліції не було встановлено розмір тріщини на вітровому склі автомобіля позивача.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на наступному.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення розміщена на видному місці.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення склад якого передбачено ч.1 ст. 121 КУпАП.

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як додаток зазначено фото фіксація, однак відповідачем під час розгляду справи ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції таких доказів не надано.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідач зазначеного обов'язку не виконав та не надав до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення склад якого передбачено ч.1 ст. 121 КУпАП.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року у справі №204/1574/17 (2-а/204/163/17) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.В. Головко