Справа № 826/11144/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 вересня 2017 року 12:04 № 826/11144/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б. при секретарі судового засідання Левкович А.С., розглянувши у судовому засіданні подання

за заявоюОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»
про підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту

за участю представників сторін:

від позивача (заявник): Сакало Я.О., Щуренко Ю.С.

від відповідача: Перепелиця А.В.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло подання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (надалі - Відповідач) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ЄДРПОУ 135390), застосованого Офісом ВПП ДФС від 06.09.2017 № 47002/10/28-10-14-06.

В обґрунтування подання Позивач зазначає, що співробітниками Контролюючого органу здійснено виїзд з метою проведення позапланової перевірки, проте Відповідач безпідставно не допустив посадових осіб Контролюючого органу до проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення, Контролюючим органом правомірно та обґрунтовано застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків.

В судовому засіданні представники Позивача підтримали подання в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав викладених в письмових запереченнях на подання.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд подання відбувається за участю органу доходів і зборів, що його вніс, та платника податків, стосовно якого його внесено.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 135390), як платник податків перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі - Офіс ВПП ДФС).

Позивач зазначає, що у зв'язку з виявленням недостовірних даних, які містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, Офісом ВПП ДФС на адресу ПАТ «Укрнафта» направлено запит від 27.07.2017 р. № 40189/10/28-10-14-06-12 про надання інформації пояснень та їх документальних підтверджень.

Листом від 23.08.2017 р. № 10/1731 ПАТ «Укрнафта» надано відповідь, у якому зазначило про відмову у наданні інформації та документів, у зв'язку із відсутністю правових підстав для їх надання.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.78, п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.10.2010р. № 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - ПК України), Офісом ВПП ДФС прийнято Наказ від 05.09.2017 р. № 1906 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносинах з ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (код ЄДРПОУ 186520) за період з 01.08.2013 по 31.03.2014, тривалістю 15 робочих днів.

З метою проведення перевірки ПАТ «Укрнафта» заступник начальника відділу перевірок ризикових платників управління аудиту Офісу ВПП ДФС ОСОБА_5 та головний державний-ревізор інспектор відділу перевірок ризикових платників управління литу Офісу ВПП ДФС ОСОБА_6 05.09.2017 здійснили виїзд за адресою платника податків: 04053, м. Київ, Несторівський провулок, 3-5.

Направлення на перевірку від 05.09.2017 №№ 721, 722 пред'явлені в.о. головного бухгалтера ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_7 (згідно наказу ПАТ «Укрнафта» від 28.08.2017 р. № 166-ОП), а також останній вручено копію наказу Офісу ВПП ДФС від 05.09.2017 р. №1906.

Проте, в.о. головного бухгалтера ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_7 відмовилася від проведення перевірки та допуску посадових осіб Офісу ВПП ДФС.

ПАТ «Укрнафта» надало пояснення у яких зазначено, що у зв'язку із перевіркою господарських відносин між ПАТ «Укрнафта» та ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (код ЄДРПОУ 186520) за період з 01.08.2013 р. по 31.03.2014 р., проведеною Міжрегіональним головним управлінням ДФС Центральним офісом з обслуговування великих платників під час планової виїзної документальної перевірки, повторна документальна позапланова перевірка цих господарських операцій заборонена згідно з абз. 2 п. 78.2 ст. 78 ПК України, а тому правові підстави для проведення позапланової виїзної перевірки посадовими особами Офісу ВПП ДФС, на підставі Наказу від 05.09.2017 р. № 1906 - відсутні.

Посадовими особами Офісу ВПП ДФС складений акт про відмову ПАТ «Укрнафта» та/або посадових (службових) осіб платника податків від проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадовими особами Офісу ВПП ДФС від 05.09.2017 р. № 368/28-10-14-06, що підтверджується Актом, який містить пояснення ПАТ «Укрнафта» від 05.09.2017 р. №10/1815.

У зв'язку з тим, що в.о. головного бухгалтера ПАТ «Укрнафта» відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення та допуску посадових осіб Контролюючого органу, на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.09.2017 р., керівником Офісу ВПП ДФС прийнято рішення від 06.09.2017 р. № 47002/10/28-10-14-06 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ПАТ «Укрнафта», яке направлене рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника додатків.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтування подання, виходячи з наступного.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У відповідності до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки". Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; суб'єктів господарювання мікро-, малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Пунктом 81.2 ст. 81 ПК України, передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта. У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Відповідно п.94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті ПК України, передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Положеннями ПК України, передбачено дві обставини, за наявності яких може застосовуватися арешт майна платника податків: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення; платник податків відмовляється від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 15 вересня 2014 року (№К/800/55020/13) поняття відмови від проведення перевірки і поняття відмови від допуску до проведення перевірки мають самостійний правовий зміст, а тому повинні розглядатися як нетотожні поняття. Тому, є підстави вважати, що приписи пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Кодексу поширюються на випадки застосування арешту майна платника податків у разі: або відмови від проведення документальної перевірки, або недопуску посадових контролюючого органу до перевірки будь-якого виду, якщо для такої перевірки передбачено застосування процедури допуску.

Отже, арешт активів можна застосувати як у разі відмови від допуску до документальної перевірки, так і в разі відмови від допуску посадових осіб контролюючого органу до іншого виду перевірки, зокрема позапланової перевірки.

Так, посадовими особами Контролюючого органу до початку проведення фактичної перевірки пред'явлено Відповідачу Наказ від 05.09.2017 р. № 1906 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки». Підставою для проведення перевірки, слугувала відмова Відповідача надати пояснення та документи по взаємовідносинам з ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (код ЄДРПОУ 186520) за період з 01.08.2013 р. по 31.03.2014 р.

Позивач зазначає, що Наказ від 05.09.2017 р. № 1906 та направлення на перевірку були пред'явлені представнику Відповідача, про що пдтверджується підписами посадової особи Відповідача.

Відповідач в запереченнях на подання зазначає, що питання дотримання ПАТ «Укрнафта» вимог податкового законодавства, у тому числі щодо належності визначення та сплати податкових зобов'язань з ПДВ у період з 01.04.2012 р. по 31.12.2014 р. вже було предметом проведення податкової перевірки, результатом якої підтверджується актом від 29.01.2016 р. №63/28-10/41-20/0013590.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для виходу на перевірку слугував Наказ від 05.09.2017 р. № 1906 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», в якому зазначено підстави перевірки.

Суд звертає увагу, що станом на час розгляду справи Наказ від 05.09.2017 р. № 1906 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», є чинним та не оскаржувався в судовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 183-3 КАС України, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право, то суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання, проте, в матеріалах справи відсутні докази про наявність спору про право.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про наявність підстав та, як наслідок, необхідність підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням про арешт.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. (ч.1) В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. (ч.2) Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи. (ч.3) Суд може збирати докази з власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС України).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про застосування адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАКАН" () є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - задовольнити повністю.

2. Підтвердити обґрунтованість застосування адміністративного арешту майна платника податків Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ЄДРПОУ 135390), застосованого Офісом ВПП ДФС від 06.09.2017 № 47002/10/28-10-14-06.

3. Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя А.Б. Федорчук