Справа № 553/1557/17
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1557/17
Провадження № 2-а/553/98/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.09.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О., Модіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції БУТКА Віталія Миколайовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Полтава ДПП лейтенанта поліції Бутка В.М. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому вказує, що 12.06.2017 року постановою серії БР № 886160 від 12.06.2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, а саме: переїзд регульованого перехрестя вул. Сакко та вул. Низова в м. Полтаві на заборонений сигнал світлофора, - та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає постанову серії БР № 886160 від 12.06.2017 року незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням його прав, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, проїзд перехрестя вул. Сакко та вул. Низова на заборонений сигнал світлофора не здійснював. Відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходження уповноваженого органу, обмежив позивача у реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Просив скасувати постанову серії БР № 886160 від 12.06.2017 року про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач інспектор патрульної поліції Бутко В.М. та представник третьої особи Департаменту патрульної поліції НП України Логінова М.В. проти задоволення позову заперечували, посилаючись на доведеність факту порушення позивачем правил проїзду перехрестя - перетин перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Просили в задоволенні позову відмовити. Після оголошеної в судовому засіданні перерви не з'явились, доказів існування поважних причин неявки суду не надали, відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 червня 2017 року о 22 год. 48 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем "ЗАЗ T TF 699 ЗНГ", реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив поїзд регульованого перехрестя вул. Сакко та вул. Низової в м. Полтаві на заборонений сигнал світлофора. Вказаними діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України.

По факту вчинення правопорушення 12.06.2017 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 886160, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про скасування постанови інспектора патрульної поліції, позивач ОСОБА_1 послався на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, адже від не здійснював проїзд перехрестя вул. Сакко та вул. Низова в м. Полтаві на заборонений сигнал світлофора.

Відповідно до п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі; з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

В судовому засіданні позивач пояснив, що забравши пасажирів на вул. Низовій в м. Полтаві, розвернувся з наміром виїхати на вул. Сакко, перед перехрестям зупинився на світлофорі, де був увімкнений червоний сигнал, дочекався, коли увімкнеться зелений та повернув на вул. Сакко, наполягав на тому, що перехрестя проїхав на зелений сигнал світлофора, а тому порушень ПДР України в його діях немає.

Відповідач Бутко В.М. в судовому засіданні зазначив про те, що твердження позивача не відповідають дійсності, вказав, що автомобіль "ЗАЗ ", реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, виїхав на перехрестя вул. Низової та вул. Сакко на жовтий сигнал світлофора, не дочекавшись увімкнення зеленого.

Вказані пояснення відповідача об'єктивно підтверджуються даними відеозапису з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, переглянутого в судовому засіданні, на якому чітко відображено момент перетину перехрестя вул. Сакко та вул. Низової в м. Полтаві автомобілем "ЗАЗ ", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача на заборонений жовтий сигнал світлофора (файл № ). При цьому, під час спілкування з працівниками поліції безпосередньо після зупинки ними транспортного засобу, ОСОБА_1 не заперечував той факт, що маневр проїзду перехрестя здійснив на жовтий сигнал світлофора, що зафіксовано в файлі № .

А тому суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 12.06.2017 року вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України та, відповідно, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оцінюючи інші доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, суд враховує наступне.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122 КУпАП зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначено ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП. Словосполучення "за місцем вчинення правопорушення", вжитого у ст. 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням уповноваженого Верховної Ради України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої ст. 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справи про адміністративне правопорушення.

В ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху,у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В п. 1 Розділу Ш "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У пункті 2 розділу 3 вказаної Інструкції зазначено, що постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами другою статті 122 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності та винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, доводи позивача про те, що відповідачем незаконно розглянуто справу про адміністративне правопорушення і винесено оскаржувану постанову на місці вчинення правопорушення є безпідставним.

З даних відеозапису з нагрудного відео реєстратора працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та забезпечено право надати пояснення з приводу адміністративного правопорушення, з будь-якими клопотаннями щодо реалізації своїх прав він до працівників поліції не звертався, безпосередньо після складання протоколу позивачу було вручено копію постанови серії БР № 886160 від 12.06.2017 року.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що під час судового розгляду справи не встановлено об'єктивних та переконливих даних про те, що відповідач при притягненні позивача до адміністративної відповідальності діяв всупереч вимогам чинного законодавства, допустив порушення прав, наданих позивачу ст. 268 КУпАП, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про визнання постанови серії БР № 886160 від 12.06.2017 року неправомірною та її скасування.

А тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 159-161 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні постанови в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна