Справа № 815/2364/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2364/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Дорлідер до Лиманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 15.12.2016р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорлідер» до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 15.12.2016р.

Під час судового розгляду суд згідно ст.55 КАС України допустив процесуальну заміну відповідача ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на Лиманську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорлідер» у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов'язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підтверджують здійснення господарських операцій з ТОВ «СТРІМРОСТ» та ТОВ «АКТИВАН», що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

До судового засідання 11.09.2017 р. позивач явку представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно. Представник позивача 08.09.2017 р. (вх. № 24863/17) через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача проти задоволення вищевказаного клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечував, надав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову (т.1, а.с. 95-102), в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у звязку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Одеській області на підставі пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, відповідно до наказу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області № 143 від 18.07.2016 р., направленнями на перевірку проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Дорлідер (далі ТОВ «БК «Дорлідер») () з питань правильності нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «СТРІМРОСТ» (код 39683965) та ТОВ «АКТИВАН» (код 39778056) за серпень 2015 року.

За наслідками перевірки складено акт № 43615-17-22-01-24-01-24-37468590 від 24.11.2016р. (т. 1, а.с. 11-26), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п. 44.1 ст. 44, п. 198.3, п.198.6 ст.198 та п.201.4, п.201.10 ст. 201 ПК України, ст.1, п. 2 ст. 3, ст. 9 Закону №996-XIV від 16.07.1999р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.1, п. 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., в результаті, чого встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 3149843 грн.;

п. 44.1 ст.44, п. 198.3, п.198.6 ст.198 та п.201.4, п.201.10 ст. 201 ПК України, ст.1, п.2 ст.3, ст.9 Закону №996-XIV від 16.07.1999 р. «Про бухгалтерський облік га фінансову звітність в Україні», п. 2.1, п. 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 за №168/704, в результаті чого встановлено завищених суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за серпень 2015 року на 1922087 грн.

За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1 від 15.12.2016р., яким ТОВ «БК «Дорлідер» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 4724765,00 грн., з яких 3149843,00 грн. за основним платежем та 1574922,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями штрафами (т.1, а.с. 9);

№ НОМЕР_2 від 15.12.2016р., яким ТОВ «БК «Дорлідер» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1922087,00 грн. (т.1, а.с. 10).

Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Судом встановлено, що 19.07.2016 р. направлення та копію наказу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області № 143 від 18.07.2016 р. вручено під розписку юрисконсульту ТОВ «БК «Дорлідер» ОСОБА_2.

Терміни проведення перевірки продовжувались у звязку з вилученням документів згідно наказів ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області № 151 від 22.07.2016р., № 197 від 22.08.2016р., № 199 від 25.08.2016р., № 200 від 25.08.2016р. (т.1, а.с. 104-106).

Під господарською діяльністю розуміється діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст.201 цього Кодексу).

Форма та порядок заповнення податкової накладної передбачені ст. 201 ПК України, відповідно до п. 201.1 якої платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у даному пункті.

Згідно п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаних норм, необхідною умовою для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, що безпосередньо впливає на зменшення суми податкових зобов'язань, є, зокрема, фактична наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), їх зв'язок з господарською діяльністю платника податків. При цьому наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто дії, які викликають зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Положеннями п.44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону України №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону України №996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Таким чином, обовязковим критерієм, визначеним законодавством, щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства.

Визначальним фактором для формування податкового кредиту з ПДВ є зв'язок придбаних товарів (робіт, послуг) із господарською діяльністю платника податків та наявність підтверджуючих первинних документів, що відображають реальність таких господарських операцій.

Водночас, при дослідженні факту здійснення господарської операції мають оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2016р. (вхід. № 2559/10) після складання акту №43615-17-22-01-24-01-24-37468590 від 24.11.2016р. ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Одеській області було зареєстровано лист ТОВ «БК «Дорлідер» (вих. №2211/235 від 22.11.2016р.) про надання на запит контролюючого органу документів, до якого додано копії договорів, видаткові накладні та акти здачі-прийняття (надання послуг) (т.3, а.с. 193-194).

Згідно акту перевірки № 43615-17-22-01-24-01-24-37468590 від 24.11.2016р. за серпень 2015р. ТОВ «БК «Дорлідер» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 6314474 грн. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за серпень 2015р. за наслідками взаємовідносин позивача з ТОВ «СТРІМРОСТ» () та ТОВ «АКТИВАН» () встановлено його завищення всього в сумі 5071930 грн. (т.1, а.с. 16).

За період з 01.08.2015р. по 31.08.2015р. ТОВ «БК «Дорлідер» задекларовано позитивне значення (ряд. 18) податку на додану вартість в сумі 0 грн., відємне значення (ряд. 19) в сумі 1922087 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за серпень 2015р. встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 3149843 грн., завищення суми відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за серпень 2015р. на 1922087 грн. (т.1, а.с. 25).

Перевіряючи законність віднесення ПДВ за податковими накладними, отриманими від зазначених контрагентів, до складу податкового кредиту за період, що перевірявся, суд виходить з наступного.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ «БК «Дорлідер» (65025, Одеська обл., Комінтернівський район, 21-й км Старокиївського шляху, 30 «А»; ) є: Код КВЕД 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; Код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад (основний).

Судом встановлено, що 01.08.2015р. між ТОВ «АКТИВАН» (продавець) та ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) укладено договір поставки № 0108, відповідно до якого продавець зобовязується передати товар у строк та за умовами, зазначеними у замовленні (усному чи письмовому) покупця, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму (т.1, а.с. 50-51).

Судом досліджено надані позивачем на підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору, укладеного з ТОВ «АКТИВАН», засвідчені копії: податкових накладних, видаткових накладних, витягів з Єдиного реєстру податкових накладних № 30787 (т.1, а.с. 64-72; 150-163).

01.08.2015р. між ТОВ «СТРІМРОСТ» (продавець) та ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) укладено договір поставки № 5СТ, відповідно до якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар та транспортні послуги, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та транспортні послуги та сплатити за нього певну грошову суму, в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Товар будівельні матеріали та інші товари, що постачаються за даним договором. Транспортні послуги організація транспортного обслуговування (т.1, а.с. 52-53).

01.08.2015р. між ТОВ «СТРІМРОСТ» (продавець) та ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) укладено договір поставки № 5СПЩ, відповідно до якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму, в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Товар будівельні матеріали та інші товари, що постачаються за даним договором (т.1, а.с. 54-55).

01.08.2015р. між ТОВ «СТРІМРОСТ» (продавець) та ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) укладено договір поставки № 5СП, відповідно до якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму, в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Товар будівельні матеріали та інші товари, що постачаються за даним договором (т.1, а.с. 56-57).

01.08.2015р. між ТОВ «СТРІМРОСТ» (продавець) та ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) укладено договір поставки № 5СГ, відповідно до якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму, в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Товар будівельні матеріали та інші товари, що постачаються за даним договором (т.1, а.с. 58-59).

01.08.2015р. між ТОВ «СТРІМРОСТ» (продавець) та ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) укладено договір поставки № 5СБ, відповідно до якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар та транспортні послуги, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та транспортні послуги та сплатити за нього певну грошову суму, в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Товар будівельні матеріали та інші товари, що постачаються за даним договором. Транспортні послуги організація транспортного обслуговування (т.1, а.с. 60-61).

01.08.2015р. між ТОВ «СТРІМРОСТ» (продавець) та ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) укладено договір поставки № 5С, відповідно до якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму, в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Товар будівельні матеріали та інші товари, що постачаються за даним договором (т.1, а.с. 62-63).

Судом досліджено надані позивачем на підтвердження факту виконання умов вищевказаних договорів, укладених з ТОВ «СТРІМРОСТ», засвідчені копії: податкових накладних, видаткових накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), витягу з Єдиного реєстру податкових накладних № 30821, товарно-транспортних накладних (т. 1, а.с. 73-87; 133-149; т. 2, а.с. 183-250; т. 3, а.с. 1-191).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи копії видаткових накладних на поставку товару від ТОВ «АКТИВАН» та ТОВ «СТРІМРОСТ», суд встановив, що вказані документи не містять, передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., таких обовязкових реквізитів: прізвищ осіб, відповідальних за відвантаження та отримання товару, через кого надходив товар (будівельні матеріали) до ТОВ «БК «Дорлідер», відсутні посилання на номер та дату довіреності на отримання товару.

Надані до суду акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2/2, 12/2, 13/2 від 25.08.2015р., складені від імені виконавця ТОВ «СТРІМРОСТ» та замовника ТОВ «БК «Дорлідер» (т.1, а.с. 82-84), не містять інформації про конкретні обсяги та напрями (маршрути), за якими надавались послуги з організації транспортного обслуговування, а також відомостей про активи (ТМЦ) чи зобовязання, повязані з такими послугами.

Крім того, позивачем надано до суду копії договорів про відступлення права вимоги:

від 21.09.2015 р., укладеного між ТОВ «АКТИВАН» (первісний кредитор) та ТОВ «ТЕЛЕКОМ ЕНЕРГОСИСТЕМИ» (новий кредитор), ТОВ «БК «Дорлідер» (боржник), відповідно до п.1 якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги за договором поставки № 0108 від 01.08.2015р. (основний договір), укладеним між ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) та ТОВ «АКТИВАН» (постачальник), в частині вимоги сплати вартості поставленої продукції у загальній сумі 12475515,61 грн., а новий кредитор приймає зазначене право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором (т.1, а.с. 203-205);

від 02.10.2015 р., укладеного між ТОВ «СТРІМРОСТ» (первісний кредитор) та ТОВ «ТЕЛЕКОМ ЕНЕРГОСИСТЕМИ» (новий кредитор), ТОВ «БК «Дорлідер» (боржник), відповідно до п.1 якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги за договорами поставки № 5СБ, №5С, №5СГ, №5СП, № 5СПЩ, № 5СТ від 01.08.2015р. (основний договір), укладеними між ТОВ «БК «Дорлідер» (покупець) та ТОВ «СТРІМРОСТ» (постачальник), в частині вимоги сплати вартості поставленої продукції у загальній сумі 17957267,00 грн., а новий кредитор приймає зазначене право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором (т.1, а.с. 209-210).

На підтвердження факту здійснення оплати згідно вказаних договорів позивачем надано до суду засвідчені копії: виписки по рахунку, платіжних доручень (т. 1, а.с. 211-218).

З метою підтвердження факту використання придбаних товарів, робіт у власній господарській діяльності позивачем надано до суду засвідчені копії: договорів оренди та суборенди, договорів підряду, договорів оренди обладнання, договорів про закупівлю послуг за державні кошти, довідок про вартість виконаних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт та ін. (т. 1, а.с. 219-225, т. 2, а.с. 1-167; 178-182).

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, контролюючим органом зроблено висновок про порушення ТОВ «БК «Дорлідер» п. 44.1 ст. 44, п. 198.3, п.198.6 ст.198 та п.201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 9 Закону № 996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.1, п. 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., посилаючись на безтоварність господарських операцій.

Актом перевірки зафіксовано, що відповідно до інформації, наявної в ІС «Податковий Блок», TOB "АКТИВАН" () в серпні 2015 року на адресу ТОВ «БК «Дорлідер» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму ПДВ 2079253 грн.

Декларація з податку на додану вартість за серпень 2015 року, подана TOB "АКТИВАН" (код ) до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 18.09.2015 р.№, не визнана як податкова звітність та прийнята з відміткою «до відома», яка є єдиною та останньою податковою звітністю TOB "АКТИВАН".

За результатами опрацювання відхилень, виявлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, встановлено розбіжності між сумами податкового кредиту, які задекларовано TOB «БК «Дорлідер» та сумами податкових зобов'язань, які задекларовані постачальником TOB "АКТИВАН" (код 39778056) за серпень 2015 р. в сумі 2079252,6 грн.

ТОВ «БК «Дорлідер» відповідно до дод. 5 декларації по податку на додану вартість за серпень 2015р. віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість по вищезазначеним податковим накладним на суму ПДВ за серпень 2015 року в сумі 2079252,6 грн.

При цьому встановлено, що відповідно до інформації, наявної в ІС «Податковий Блок», TOB "АКТИВАН" не надавало до контролюючого органу Балансу, Звіту про фінансовий стан за 2015 рік, декларації з податку на прибуток за 2015р., звіти 1ДФ, в звязку з чим, на думку контролюючого органу, відсутня можливість підтвердити наявність у підприємства основних засобів та робочої сили (т.1, а.с. 17).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, засновником, директором та головним бухгалтером TOB "АКТИВАН" є одна особа: ОСОБА_3.

З наданої до суду відповідачем копії протоколу допиту ОСОБА_3 вбачається, що 06.10.2015р. співробітниками оперативного управління Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області допитано у якості свідка по кримінальному провадженню № 0000034, громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який повідомив, що навиків ведення бухгалтерського та податкового обліку та ведення господарської діяльності не має, назва підприємства TOB "АКТИВАН" йому невідома, довіреностей на право представляти його інтереси при реєстрації та здійсненні господарської діяльності не надавав, за адресою: м. Київ, вул. Желябова буд. 2 ніколи не перебував, рахунки TOB "АКТИВАН" не відкривав. Також повідомив що не здійснював постачання на адресу TOB «БК Дорлідер» ТМЦ та нікого не уповноважував робити це від його імені; не складав та не реєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні в серпні 2015 р.; про осіб, причетних до діяльності TOB "АКТИВАН" інформацією не володіє (т.3, а.с. 196-201).

Крім того, контролюючий орган повідомив, що у TOB "АКТИВАН" відсутній управлінський та технічний персонал, складські приміщення та транспортні засоби, що, на думку контролюючого органу, свідчить про відсутність у контрагента адміністративно-господарських можливостей для виконання будь-яких послуг та постачання товарів, а відтак не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України.

Крім того, контролюючим органом встановлено, що відповідно до інформації, наявної в ІС «Податковий Блок», TOB "СТРІМРОСТ" на адресу TOB «БК «Дорлідер» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 2992878 грн. (т. 1, а.с. 18).

Декларація з податку на додану вартість за серпень 2015 року, подана TOB "СТРІМРОСТ" до ДПІ Святошинському районі ГУ ДФС У М.Києві № НОМЕР_3 від 18.09.2015 р., не визнана як податкова звітність та прийнята з відміткою «до відома», що є останньою податковою звітністю TOB "СТРІМРОСТ".

За результатами опрацювання відхилень, виявлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, контролюючим органом встановлено розбіжності між сумами податкового кредиту, які задекларовано TOB «БК «Дорлідер» та сумами податкових зобов'язань, які задекларовані постачальником TOB "СТРІМРОСТ" за серпень 2015 року в 2992677,37 грн.

Також зазначено, що TOB «БК Дорлідер» відповідно до дод. 5 декларації по податку на додану вартість за серпень 2015 р. віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість по податкових накладних на суму ПДВ за серпень 2015 року 2992677,37 грн. Вищезазначена сума була віднесена до рядка 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, підлягають оподаткуванню, придбані за основною ставкою».

Також контролюючим органом проаналізовано інформацію, наявну в ІС «Податковий Блок» щодо TOB "СТРІМРОСТ" (код 39683965): дата державної реєстрації 10.03.2015 р.; Стан 0 - платник податків за основним місцем обліку, Директором та головним бухгалтером є одна особа: ОСОБА_5; засновник: ПП «ВЕЛФАР», код 36382717 (директор ПП ВЕЛФАР" ОСОБА_6). Свідоцтво платника ПДВ анульовано 11.05.2016 р. Причина анулювання: 22 - ненадання декларацій протягом року; повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (18-ОПП) направлено 18.09.2015р.

Як вбачається з акта перевірки, відповідно до інформації, наявної в ІС «Податковий Блок», TOB "СТРІМРОСТ" не надано до контролюючого органу Балансу, Звіту про фінансовий стан за 2015 рік, декларації з податку на прибуток за 2015р., в звязку з чим, на думку відповідача, відсутня можливість підтвердити наявність у підприємства основних засобів.

Крім того, зазначено, що у TOB "СТРІМРОСТ" відсутній управлінський та технічний персонал, складські приміщення та транспортні засоби, що, на думку контролюючого органу, свідчить про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання будь-яких послуг та постачання товарів, а отже не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України.

З наданої до суду відповідачем копії протоколу допиту ОСОБА_5, допитаного в рамках кримінального провадження № 0000034 від 12.02.2015р., вбачається, що співробітниками оперативного управління Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області допитано у якості свідка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який під час допиту повідомив, що навиків ведення бухгалтерського та податкового обліку та ведення господарської діяльності не має, назва підприємства TOB "СТРІМРОСТ" йому невідома, довіреностей на право представляти його інтереси при реєстрації та здійсненні господарської діяльності не надавав, за адресою: м. Київ, вул. Гродненська, буд. 32, ніколи не перебував, рахунки TOB "СТРІМРОСТ" не відкривав. Також повідомив, що не здійснював постачання на адресу TOB «БК Дорлідер» товарів та нікого не уповноважував робити це від його імені; не складав та не реєстрував в Єдиному реєстрі податкові накладні в серпні 2015 р.; про осіб, причетних до діяльності TOB "СТРІМРОСТ" інформацією не володіє (т.3, а.с. 202-210).

Крім того, судом встановлено, що згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у справі № 761/19228/17 (провадження №1-кп/761/1289/2017) (номер рішення в ЄДРСР 67433783) затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 30 травня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000040 від 19.04.2017р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, та призначено йому за цією статтею покарання у виді штрафу. При цьому суд дійшов висновку, що своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України за кваліфікуючими ознаками пособництво у фіктивному підприємництві, тобто пособництво у придбанні фіктивного суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Активан», з метою прикриття незаконної діяльності (т.1, а.с. 187-189).

З наданої до суду відповідачем копії протоколу допиту ОСОБА_6, допитаного в рамках кримінального провадження № 0000034 від 12.02.2015р., вбачається, що 07.10.2015р. співробітниками оперативного управління Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області допитано у якості свідка ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_4, який в ході проведення допиту повідомив, що в липні 2014 року на одному з Інтернет-сайтів побачив оголошення, яке містило інформацію про реєстрацію товариств за певну грошову винагороду. З метою отримання грошової винагороди зустрівся з 40-річним чоловіком, підписав деякі документи, надав ксерокопію паспорту та коду та отримав за ці послуги 150 грн. При цьому свідок зазначив, що навиків ведення бухгалтерського та податкового обліку та ведення господарської діяльності він не має, назва підприємства ПП «ВЕЛФАР» йому невідома, довіреностей на право представляти його інтереси при реєстрації та здійсненні господарської діяльності не надавав, за адресою: АДРЕСА_1, ніколи не перебував, рахунки ПП «ВЕЛФАР» не відкривав. Також повідомив, що не здійснював постачання на адресу TOB «БК Дорлідер» товарів та нікого не уповноважував робити це від його імені; не складав та не реєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні в серпні 2015 р.; про осіб, причетних до діяльності ПП «ВЕЛФАР» інформацією не володіє (т.3, а.с. 224-227).

Також в матеріалах справи міститься копія висновку експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 17-1600/1601 судово-економічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000034, яким підтверджено обґрунтованість висновків, зазначених в акті перевірки № 43615-17-22-01-24-01-24-37468590 від 24.11.2016р. про порушення TOB «БК Дорлідер» п. 44.1 ст. 44, п. 198.3, п.198.6 ст.198 та п.201.4, п.201.10 ст. 201 ПК України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 9 Закону №996-XIV від 16.07.1999р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.1, п. 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., за наслідками взаємовідносин з контрагентами TOB "СТРІМРОСТ", TOB "АКТИВАН" (т.3, а.с. 228-248).

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування субєктом господарювання податкового кредиту, видані контрагентами, діяльність яких мала ознаки фіктивного підприємництва, та підписані від імені осіб, які заперечили свою участь у його діяльності, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до податкового кредиту є безпідставним.

Аналогічний правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 29.03.2017 р. у справі № 21-1615а16.

Суд зазначає, що наявність належним чином оформлених податкових накладних є обовязковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обовязкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Водночас, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства повязують можливість формування спірних сум податкового кредиту та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є обєктом оподаткування; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності; (4) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (5) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою, (6) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності пп. 14.1.231. ПК України).

Недоведеність наявності зазначених чинників, з якими наведені вище норми законодавства повязують можливість формування платником податків податкових вигод, зокрема, недоведеність фактичного здійснення певних операцій (нездійснення операцій), позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у звязку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/робіт/послуг, якщо рух коштів не забезпечений звязком з господарською діяльністю учасників певних операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкових вигод.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у постановах Верховного Суду України від 05 березня 2012 року (справа № 21-421а11) та від 22 вересня 2015 року (справа № 810/5645/14) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

У постанові від 14.03.2017 р. у справі №21-2239а16 Верховний Суд України дійшов висновку, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у звязку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений звязком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Так, товариством документально не доведено дотримання вимог, встановлених ч.1, ч. 2, ст. 3 Господарського кодексу України в частині реалізації господарської діяльності, ч.1 ст. 55 Господарського кодексу України, в частині участі в господарських відносинах, реалізуючи господарську компетенцію, власного майна за рахунок відсутності необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

На підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку про те, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, суд, враховуючи наведені обставини, дослідивши наявні у справі письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позивачем не спростовано порушень, встановлених актом перевірки № 43615-17-22-01-24-01-24-37468590 від 24.11.2016 р. Водночас відповідачем надано достатньо доказів на підтвердження обставин, зазначених в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.71 цього КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові №21-2430а16 від 22 листопада 2016 року, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобовязаний субєкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності субєкт господарювання має спростувати доводи субєкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 86 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Дорлідер необґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного податкового законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, здійснені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 128, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Дорлідер до Лиманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 15.12.2016р., - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.П. Самойлюк