Справа № 813/1648/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8981/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Кухтея Р.В., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

за участі представника позивача ОСОБА_1

за участі представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фокстрот» до Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Фокстрот» звернулось з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2016 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Фокстрот», за результатами якої податковим органом встановлено, що господарські операції між позивачем та ТзОВ «Еко Лідер» у листопаді-грудні 2015 року нібито були нереальними й насправді не відбувалися. У звязку з чим, відповідачем було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість.

Однак, позивач стверджує, що такі висновки податкового органу є помилковими, оскільки його операції з контрагентом носили реальний характер, що підтверджується належними та допустимими доказами укладеними договорами, актами прийому-передачі, податковими накладними та іншими первинними документами, а також дійсними обставинами справи. При цьому, позивач підкреслює, що всі первинні документи, які складалися при документуванні господарських операцій, відповідають вимогам чинного законодавства та є достатньою законною підставою для відображення в бухгалтерському і податковому обліку відповідних операцій.

ТзОВ «Фокстрот» у позовній заяві вказує на сумнівність аргументів відповідача про нереальність спірних операцій, оскільки вони не можуть обґрунтовано вказувати на нездійснення таких. Тож, позивач вважає, що висновки відповідача, яких він дійшов за результатами перевірки, ґрунтуються здебільшого на домислах та необґрунтованих твердженнях, при цьому, податковим органом не було дано належної оцінки усім наявним доказам із урахуванням норм чинного законодавства України, які безумовно та однозначно свідчили про реальність господарських операцій позивача та, відповідно, про відсутність порушення чинного законодавства України зі сторони позивача.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що реальність господарської операції між ТзОВ «Фокстрот» та ТзОВ «Еко Лідер» по поставці олії соняшникової нерафінованої підтверджується договором, специфікаціями до нього, видатковими та податковими накладними, посвідченнями про якість, виданими ПАТ «Пологівський ОЕЗ» та ТзОВ «Ойл Компані» проведеними розрахунками.

На час укладання договорів та дату складання і реєстрації податкових накладних ТзОВ «Еко Лідер» було зареєстровано як платник ПДВ.

Відтак, законодавством передбачено, що у платника податку виникає право на включення суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту за умови наявності належних чином оформлених і зареєстрованих податкових накладних.

З приводу доводів про відсутність відряджень керівника позивача до м. Києва та наказів на відрядження до м. Пологи і м. Світловодська, то з матеріалів справи вбачаються накази від 12.11.2015 року № 1211-01 та від 18.11.2015 року № 1811-01, а також видаткові накладні на передачу олії, в яких було вказано місце складання м. Київ, що повністю узгоджується із пунктом відрядження. Наведене не спростовується і актами прийому-передачі сільськогосподарської продукції, які не містять реквізиту місце їх складання, а вказано місце передачі олії в залежності від складу (м. Світловодськ чи м. Пологи).

Відносно недоліків товарно-транспортних накладних (далі ТТН), на які звертає увагу відповідач, спростовується тим, що взаємовідносини сторін договору, не передбачали перевезення олії протягом 30 днів з дати оформлення видаткових накладних (переходу права власності). Олія зберігалась на складах до вивезення товару для здійснення експортних операцій. Саме на підтвердження транспортування олії на замовлення ТзОВ «ЗІМ Максімус» по умовах договору комісії на укладення контракту на поставку товару від 04.01.2015 року № 2/11-ZF і було надано ТТН. В той же час ТзОВ «Фокстрот» не оформлялися ТТН, оскільки перевезення ним не здійснювалися.

З матеріалів справи встановлено, що для виробництва олії соняшникової ПП «Придніпровський покрівельний дім» використовувало виробничі потужності ПАТ «Пологівський МЕЗ» (м.Пологи, Запорізька область), а ТзОВ «Ойл Компані» використовувало виробничі потужності ПП «Світловодський млин» (договір оренди). Отже, ТзОВ «Еко Лідер» не виробляло олію та не здійснювало первинний продаж, відтак не вводило її в обіг, як помилково вважає контролюючий орган.

Не підтверджено наявність кримінальних проваджень із постановленням вироку, які б ставили під сумнів здійсненні господарські операції керівниками ТзОВ «Еко Лідер» та ТзОВ «Фокстрот».

Причому в світлі практики Європейського Суду з прав людини та ВСУ, припущення податкового органу про порушення податкового законодавства контрагентом позивача чи іншими особами не можуть автоматично підтверджувати порушення податкового законодавства самим позивачем.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що придбана олія позивачем у ТзОВ «Еко Лідер» була реалізована комісіонером ТзОВ «ЗІМ Максімус», що підтверджується видатковими накладним (передача комісіонеру на експорт), контрактом укладеним між останнім та компанією «Wellbegan International Corp», податковими накладними та зареєстрованими в ЄРПН. Митний орган, який здійснив митне оформлення вивезення олії за межі України, не встановив будь-яких порушень,що підтверджує реальність оспореної операції.

Крім того, набрало законної сили судове рішення по справі, в якій досліджувалися обставини на підтвердження реалізації ТзОВ «Фокстрот» олії соняшникової, придбаної у ТзОВ «Еко Лідер» (постанова ЛААС від 20.03.2017 року справа № 876/810/17).

Таким чином, рухом активів між контрагентами по ланцюгу придбання олії соняшникової, поставкою олії компанії-нерезиденту через митний орган ДФС, а також висновками судового рішення що набрало чинності, спростовується припущення податкового органу щодо безтоварності операції.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона відповідача покликається на те, що судом першої інстанції не звернуто уваги, що на усіх актах приймання-передачі від ТзОВ «Фокстрот» стоїть підпис ОСОБА_3, однак до перевірки не представлено жодного наказу на відрядження в м. Світловодськ та м. Пологи. Не надані транспортні квитки, накладені на проживання в готелі, шляхові листи на списання палива тощо.

Окрім цього, видаткові накладні та акти приймання-передачі олії соняшникові складені однією і тією ж датою, коли місце складання цих документів різне.

Суми ПДВ по податкових накладних включені до складу податкового кредиту. Станом на 31.10.2016 року числиться кредиторська заборгованість перед ТзОВ «Еко Лідер» в сумі 83 472 172,47 грн.

Наведені в акті перевірки факти свідчать про відсутність можливості відвантаження олії постачальниками по ланцюгу від ПП «Придніпровський покрівельний дім» та ТзОВ «Еко Лідер» та в подальшому до ТзОВ «Фокстрот».

На підтвердження факту транспортування вказаної олії, ТзОВ «Фокстрот» представлено ТТН, оформленні з порушенням вимог, а саме відсутня інформація по відповідальній особі вантажовідправника, супровідних документах на вантаж, а також встановлено ряд невідповідностей представлених первинних документів на придбання олії та ТТН.

Без врахування вказаних обставин, судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що у період із 16.11.2016 року по 29.11.2016 року Личаківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області було проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТзОВ «Фокстрот» () з питань правомірності формування податкового кредиту, в тому числі по взаємовідносинах з ТзОВ «Еко Лідер» () по податкових деклараціях з податку на додану вартість за листопад-грудень 2015 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем було складено акт №359/13-06-14-02/25554745 від 06.12.2016 року, у якому зафіксовано порушення ТзОВ «Фокстрот» п.п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 16784908,00 грн., в т.ч. за листопад 2015 року на суму 6758928,00 грн., за грудень 2015 року на суму 10025980,00 грн. по взаємовідносинах з ТзОВ «Еко Лідер».

В акті перевірки контролюючим органом було зроблено висновки про безтоварність операції між ТзОВ «Еко Лідер» та ТзОВ «Фокстрот», з огляду на те, що позивачем не надано додаткових підтверджень щодо відрядження керівника; товарно-транспортні накладні складені з порушенням вимог законодавства; незаконним є введення в обіг (первинний продаж) олії соняшникової; наявні кримінальні провадження; неможливим є провести зустрічну звірку ТзОВ «Ойл Компані» з ТзОВ «Еко Лідер».

У подальшому, на підставі вказаного акта перевірки відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.12.2016 року № щодо збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 25177362,00 грн. (за основним платежем на суму 16784908,00 грн. та штрафними санкціями на суму 8392454,00 грн.).

Із матеріалів справи вбачається, що протягом листопада 2015 року ТзОВ «Еко Лідер» передало ТзОВ «Фокстрот» олію соняшникову нерафіновану у кількості 4841,89 т. загальною вартістю 100709447,00 грн. на підставі видаткових накладних:

-від 30.11.2015 року №409 у кількості 741,73 т. на суму 12850470,00 грн.;

-від 28.11.2015 року №407 у кількості 677 т. на суму 11729025,00 грн.;

-від 28.11.2015 року №405 у кількості 75,49 т. на суму 1307864,25 грн.;

-від 27.11.2015 року №404 у кількості 596,29 т. на суму 10330724,25 грн.;

-від 26.11.2015 року №403 у кількості 605,35 т. на суму 10487688,75 грн.;

-від 25.11.2015 року №388 у кількості 612,52 т. на суму 10565970,00 грн.;

-від 25.11.2015 року №402 у кількості 588,27 т. на суму 10191777,75 грн.;

-від 24.11.2015 року №382 у кількості 579,06 т. на суму 9988785,00 грн.;

-від 16.11.2015 року №372 у кількості 366,18 т. на суму 6472231,50 грн.

Загалом, якість олії соняшникової підтверджується посвідченнями про якість, виданими ПАТ «Пологівський ОЕЗ» та ТзОВ «Ойл Компані».

При цьому, ТзОВ «Фокстрот» здійснило розрахунки з ТзОВ «Еко Лідер» протягом 2015 року на суму 13214759,76 грн. та у березні 2016 року на суму 9031145,67 грн.

За наслідками проведеної господарської операції ТзОВ «Еко Лідер» склало для ТзОВ «Фокстрот» та зареєструвало в ЄРПН наступні податкові накладні:

-від 30.11.2015 року №81 на суму 15420567,00 грн., ПДВ - 2570094,00 грн.;

-від 28.11.2015 року №74 на суму 14074830,00 грн., ПДВ - 2345805,00 грн.;

-від 28.11.2015 року №82 на суму 1569437,00 грн., ПДВ - 261573,00 грн.;

-від 27.11.2015 року №73 на суму 12 396 869,00 грн., ПДВ - 2066145,00 грн.;

-від 26.11.2015 року №72 на суму 12 585 227,00 грн., ПДВ - 2097538,00 грн.;

-від 25.11.2015 року №50 на суму 12 679 164,00 грн., ПДВ - 2113194,00 грн.;

-від 25.11.2015 року №71 на суму 12 230 133,00 грн., ПДВ - 2038356,00 грн.;

-від 24.11.2015 року №68 на суму 11 986 542,00 грн., ПДВ - 1997757,00 грн.;

-від 16.11.2015 року №35 на суму 7 766 678,00 грн., ПДВ - 1294446,00 грн.

Податкові накладні, складені ТзОВ «Еко Лідер» та зареєстровані в ЄРПН досліджувалися працівниками контролюючого органу під час проведення перевірки, що і відображено в акті перевірки. Як вбачається, у контролюючого органу під час реєстрації ТзОВ «Еко Лідер» податкових накладних в ЄРПН не було жодних зауважень до таких накладних, що підтверджується квитанцією №1 про прийняття документу. Акт перевірки також не містить доказів щодо порушень при складанні та реєстрації ТзОВ «Еко Лідер» податкових накладних, на підставі яких ТзОВ «Фокстрот» сформувало податковий кредит у розмірі 16784908,00 грн., що у свою чергу підтверджує правомірність формування ТОВ у листопаді та грудні 2015 року податкового кредиту по податкових накладних, отриманих від ТзОВ «Еко Лідер».

Що стосується покликання апелянта на відсутність доказів, які б підтверджували факт відрядження до м. Києва, то дане спростовується наявністю наказів ТзОВ «Фокстрот» на відрядження керівника:

- від 12.11.2015 р. №1211-01 про відрядження до м. Києва строком на 2 календарні дні 15-16 листопада 2015 року;

від 18.11.2015 р. №1811-01 про відрядження до м. Києва строком на 11 календарних днів з 20 листопада по 30 листопада 2015 року включно.

У видаткових накладних на приймання-передачу олії соняшникової, підписаних керівниками ТОВ «Еко Лідер» та ТОВ «Фокстрот», містяться реквізити місця їх складання - м. Київ, що повністю узгоджується з пунктом відрядження керівника ТОВ «Фокстрот». Дати складання видаткових накладних відповідають періоду перебування керівника ТОВ «Фокстрот» у відрядженні в м. Києві.

Крім того, ненадання звіту про відрядження керівником ТОВ «Фокстрот» та неотримання коштів на відрядження не можуть служити доказами, щодо неможливості здійснення господарської операції та формування податкового кредиту.

Що стосується місця складання видаткових накладних та актів прийому-передач, то колегія суддів погоджується із тим, що місце передачі олії, вказане в акті прийому-передачі, не є місцем складання актів, адже видаткові накладні та акти прийому-передачі, оформлені ТзОВ «Еко Лідер» для ТзОВ «Фокстрот» містили всі обов'язкові реквізити, визначені частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в тому числі і місце складання документу - м. Київ.

Крім того, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку його господарською діяльністю мали місце.

Щодо відсутності у ТОВ «Еко Лідер» придбання послуг з оренди обладнання та послуг з переробки сировини, то в матеріалах справи відстежується, що ТзОВ «Еко Лідер» не є виробником олії соняшникової та не замовляло послуги з виробництва олії соняшникової, а придбало олію соняшникову першого ґатунку у ТзОВ «Ойл Компані» та ПП «Придніпровський покрівельний дім», тому відповідно ТзОВ «Еко Лідер» не могло замовляти та не замовляло послуги на переробку сировини та оренди обладнання.

Щодо перевізних документів, то судом встановлено, що умовами договору поставки від 12.11.2015 року №1211/15 встановлено, що товар поставляється на умовах ЕХ/У (франко-склад постачальника):

- специфікація №1 від 13.11.2015 р. склад за адресою: Запорізька обл. м. Пологи;

- специфікація №2 від 25.11.2015 р. склад за адресою: Кіровоградська обл. м. Світловодськ, вул. Комарова, 116;

- специфікація №3 від 25.11.2015 р. склад за адресою: Кіровоградська обл. м. Світловодськ, вул. Комарова, 116.

Пунктом 6 специфікацій МІ, М2 та МЗ до договору поставки від 12.11.2015 року №1211/15 встановлено, що ТзОВ «Фокстрот» зобовязане протягом 30 днів з моменту отримання товару здійснити вивіз товару зі складу постачальника. За домовленістю сторін вартість перших тридцяти днів зберігання товару з моменту його передачі на складі включено у загальну вартість товару.

Взаємовідносини між ТзОВ «Еко Лідер» та ТзОВ «Фокстрот» не передбачали перевезення олії соняшникової протягом 30 днів з дати оформлення видаткових накладних (переходу права власності), згідно пункту 4 специфікації.

Олія соняшникова, придбана ТОВ «Фокстрот» у ТОВ «Еко Лідер», зберігалася у виробників до вивезення товару для здійснення експортних операцій. Транспортування олії соняшникової від складу (м. Пологи чи м. Світловодськ) до порту навантаження здійснювалося ТОВ «ЗІМ Максімус», відповідно до умов договору комісії на укладення контракту на поставку товару від 04 листопада 2015 року №2/11-2Р.

На підтвердження подальшої реалізації ТзОВ «Фокстрот» олії соняшникової було надано контролюючому органу товарно-транспортні накладні на перевезення олії згідно замовлення ТзОВ «ЗІМ Максімус» по умовах договору комісії на укладення контракту на поставку товару від 04 листопада 2015 року №2/11-2Р. Проте, відповідач не в повній мірі коректний щодо обставин транспортування олії та вказує, що ТТН на перевезення олії соняшникової по взаємовідносинах між ТзОВ «Фокстрот» та ТзОВ «Еко Лідер» оформлені з порушенням вимог чинного законодавства. Проте, ТзОВ «Фокстрот» по взаємовідносинах з ТзОВ «Еко Лідер» не оформляло товарно-транспортні накладні, оскільки перевезення олії соняшникової саме цими юридичними особами не здійснювалося, а оформлялось ТзОВ «ЗІМ Максімус».

Крім того, колегія вважає за необхідне зазначити те, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Також, з матеріалів справи вбачається, що придбана соняшникова олія по взаємовідносинах між ТзОВ «Фокстрот» та ТзОВ «Еко Лідер» реалізована комісіонером ТзОВ «ЗІМ Максімус» компанії «Wellbegan International Corp», що підтверджується належними первинними документами та постановою на даний час чинною Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року справа № 876/810/17. Відтак, протилежного стороною відповідача не доведено.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі № 813/1648/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення виготовлено 14.09.2017 року.