Справа № 359/6028/17
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/6028/17
Провадження № 2-а/359/372/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року об 11 годині 35 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції Ільїна Олега Ігоревича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

04.08.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд: скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4-ї роти міста Бориспіль лейтенанта поліції Ільїна Олега Ігоревича АР№831567 від 26.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.2-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 26 липня 2017 року інспектором патрульної поліції 4-ї роти міста Бориспіль лейтенантом поліції Ільїним Олегом Ігоревичем було винесено оскаржувану постанову АР№831567 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. За змістом постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, не увімкнув правий поворот. Позивач вважає постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що відповідач під'їхав до припаркового автомобіля позивача та звинуватив позивача, що він нібито не увімкнув правий поворот при заїзді на території АЗС, а також 26.07.2017 о 20год.23хв.за тією ж адресою :34 км тр.Київ-Харків, виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач стверджує, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Ільїн О.І. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Звертає увагу, що словосполучення «На місці вчинення правопорушення» та «За місцем його вчинення» не є тотожними, а також на роз'яснення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року справа №5-рп/2015, за змістом яких «словосполучення «за місцем його вчинення»,застосоване у положенні частини першої статті 276 КУпАП, за якою «справа розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Позивач також зазначає, що після висловлювання звинувачень, інспектор Горбачевський А.Я. пішов до свого патрульного автомобілю, де виніс постанову; будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були оголошені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, чим порушені вимоги ст.ст.279.279 КУпАП.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини. Позивач також пояснив, що за тиждень до того у нього був конфлікт з цими самими працівниками поліції: був складений протокол за керування транспортним засобом з причепом, на якому не працювали освітлювальні прилади та який він віз в ремонт. Він сплатив штраф та був попереджений про відповідальність за повторне керування транспортним засобом з несправним причепом. Він відремонтував причеп та їхав на СТО, щоб під єднати причеп до автомобіля, рухався в напрямку м.Бориспіль та помітив, що за ним їде патрульний автомобіль поліції. Він не хотів, щоб його знову зупинили за непрацюючі стопи на причепі, тому вирішив заїхати на АЗС та зупинитися. Вважав, що повертаючи вправо, міг не включати покажчик повороту, оскільки нікого не було на дорозі. Він зазначає, що працівники поліції його не зупиняли за порушення правил дорожнього руху, а під'їхали, коли він вже зупинився. На вимогу працівників поліції він пред'явив документи, але не погоджувався з порушенням правил дорожнього руху, був не згодний з діями працівників поліції, вважав їх упередженими, тому зателефонував на «102».

Відповідач інспектор роти №4 УПП м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції Ільїн О.І. в судовому засіданні позов не визнав, та надав пояснення, відповідно до яких зазначив, що вони з напарником рухались по трасі в напрямку м.Бориспіль та відреагували на порушення правил дорожнього руху, вчинене позивачем, який не подав попереджувальний сигнал при зміні напрямку руху, коли повернув вправо на АЗС. Він також зазначає, що під час всього спілкування з водієм здійснювалась відеофіксація нагрудною відеокамерою. Також зазначає, що спілкування було тривалим, оскільки водій намагався залишити автомобіль, не хотів пред'являти документи, телефонував на «102». Він пояснив, яке само порушення було допущене водієм, роз'яснив права та склав постанову. Крім того, водію було запропоновано переглянути відеозапис з відеорегістратора патрульного автомобіля, на якому було зафіксовано порушення.

Допитаний в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_4 повністю підтвердив пояснення відповідача.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, Батечко Р.С. проти задоволення позову заперечувала, повністю підтримала подані до суду письмові заперечення (а.с.16-20), за змістом яких вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а також звертає увагу на порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення посадовими особами Національної поліції України, визначеними ст.ст.33,258, 276 КУпАП.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, переглянувши надані відповідачем відеозаписи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, з наданих сторонами письмових документів встановлено, що інспектором роти №4 Управління патрульної поліції в м.Бориспіль рядовим поліції Ільїним Олегом Ігоревичем 26 липня 2017 року щодо позивача ОСОБА_1 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР№831567 за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.25).

Зі змісту постанови вбачається, що інспектор роти №4 Управління патрульної поліції в м.Бориспіль Ільїним О.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 26.07.2017 о 20:23 в м.Бориспіль на дорозі М-03 («Київ-Харків-Довжанський» (на Ростов-на-Дону)) 35 км, допустив порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а також наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.25). Копія постанови була вручена позивачу (а.с.7).

Так, ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність зокрема за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, , що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту а п.9.1 Правил дорожнього руху, попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Згідно з вимогами підпункту «б» п.9.2 Правил водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

За змістом п.п.9.3, 9.4 Правил, у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

У разі відсутності або несправності сигналів гальмування такий сигнал подається лівою або правою рукою, піднятою вгору.

Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.07.2017 (а.с.26), позивач пояснив, що рухався на авто у крайній правій смузі, заїжджаючи на заправку «Wog», пересвідчився, що позаду та справа не має авто, не ввімкнув правий поворот. Припаркувавшись на заправці, до нього підійшли працівники поліції Ільїн Олег та попросив документи для складання протоколу за не ввімкнений правий поворот.

Крім того, в судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського Ільїна О.Г., наданий Департаментом патрульної поліції.

Так, на дослідженому відеозаписі зафіксовано, що відповідач інспектор патрульної поліції Ільїн О.Г. під час розгляду адміністративної справи щодо порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) «Органи Національної, поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення- про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів», в тому числі порушення, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини другої вказаної статті від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Встановлено, що відповідач - є працівником Управління патрульної поліції в м.Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та на момент складання оскаржуваної позивачем постанови серії АР №831567 від 26.07.2017 року мав спеціальне звання рядового поліції, яке згідно вищенаведених вимог ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.81 (Присвоєння первинних спеціальних звань) Закону України «Про Національну поліцію», за змістом ч.4 якої «громадянам, уперше прийнятим на службу в поліції, присвоюється звання рядового поліції, якщо відсутні визначені цим Законом підстави для присвоєння іншого спеціального звання», мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху за ч.2 ст.122 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже діяв у межах свої повноважень.

Крім того, суд приймає до уваги, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, в тому числі частин 2 та 4 статті 258 КУпАП, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В тому числі відповідачем дотримано вимог ч.6 вказаної статті, відповідно до якої постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд прийшов також до переконання, що відповідачем в повній мірі дотримано вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, оскільки перед складанням постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача були заслухані пояснення водія, який визнав факт порушення правил дорожнього руху щодо недотримання вимог подання попереджувального сигналу при зміні напрямку руху, роз'яснив позивачу права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, після чого виніс оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №831567 від 26.07.2017, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею (в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Крім того, судом враховано що оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам ст.283КУпАП, в тому числі викладено суть вчиненого порушення, а саме порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

На думку суду, такий виклад обставин вчиненого водієм порушення правил дорожнього руху в повній мірі дає можливість встановити суть вчиненого порушення та правильність застосованого нормативного акта, який передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, що за змістом ч.2 ст.33 КУпАП, щодо недотримання якої відповідачем зазначено позивачем, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №831567 від 26.07.2017, яким позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Визначений ст.289 КУпАП строк звернення зі скаргою до суду позивачем не порушений.

В силу ст.288 КУпАП позивач звільнений від справити судового збору.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015 щодо неконституційності положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,128, 160,161,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції Ільїна Олега Ігоревича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови АР №831567 від 26.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - відмовити повністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів