Справа № 226/801/17
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/801/17
Провадження № 2-а/226/125/2017
УХВАЛА

15.09.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді,

встановив:

У провадженні суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Представником позивача ОСОБА_1 подана до суду заява про відвід судді з тих підстав, що суддя є упередженою до позивача і представника, не здатна виносити справедливі законні рішення, не враховує права людини. Вважає, що справа має бути передана на розгляд до іншого суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заяву, також додала, що суддею раніше виносилися рішення у інших справах за позовом ОСОБА_3, одне з яких було скасоване, інше ні, але оскаржено ними до вищого суду.

Представник відповідача заперечував проти заявленого відводу і вважав, що заява не підлягає задоволенню.

Згідно з п.4 ч.1 ст.27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. В ч.3 ст.30 КАС України зазначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Проаналізувавши аргументи, зазначені в заяві представника позивача про відвід судді, доводи та вимоги чинного законодавства, суд дійшов таких висновків.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного КАС України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду. Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. У ст.17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності, чи наявні обставини, які гарантовано виключають упередженість судді.

Суд вважає, що позивачем не наведено достовірних та беззаперечних доказів упередженості судді в результатах розгляду цієї справи. Незгода особи, що бере участь у розгляді справи, з процесуальними рішеннями судді, прийнятими під час розгляду інших справ, не є підставою для задоволення заяви про відвід такого судді. У випадку незгоди із рішеннями судді особи, які приймають участь у справі, наділені правом оскаржувати ці рішення до судів апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Персональна неупередженість презюмується, якщо немає доказів протилежного. Представником позивача таких даних не надано.

Оскільки зазначені підстави для відводу судді не знайшли свого фактичного підтвердження, заява ОСОБА_1 про відвід судді не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.27, 30, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя: В.С. Салькова