Справа № 803/214/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6384/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Чигер І.І.

за участі представника позивач: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року у справі за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.11.2016 року №.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Луцької ОДПІ від 07.11.2016 року № застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в загальній сумі 95 805,43 грн. Вважає дане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у звітності за лютий 2014 року було помилково вказано суму грошового забезпечення, на яку нараховується ЄСВ в розмірі 4 964 896,63 грн., яка була обчислена за 2 місяці (за січень лютий 2014 року). Фактично сума нарахованого грошового забезпечення у лютому 2014 року становила лише 2 484 363,49 грн., а розмір нарахованого ЄСВ становив 926 667,58 грн., саме вказана сума ЄСВ і була сплачена у лютому 2014 року. Під час здачі звіту за березень 2014 року помилково нарахована у лютому 2014 року сума ЄСВ була відкоригована, однак, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення це не було враховано. Просив позов задоволити.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області є платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та знаходиться на обліку в Луцькій ОДПІ.

Так, Луцькою ОДПІ винесено рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.11.2016 року №, яким до УМВС України у Волинській області застосовано штраф в розмірі 91 243,38 грн. за період з 21.03.2014 року по 21.10.2015 року та пеню в розмірі 4 562,05 грн.

Пунктом 1 частини 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини 11 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 10 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Пунктом 2 частини другої розділу VІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року №455, (далі Інструкція) передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відтак, чинним законодавством передбачена відповідальність платника за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску незалежно від причин такої невчасної сплати та не передбачено можливості звільнення такого платника податку від застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Відповідно до пункту 4.2 Інструкції сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Частиною 10 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено, що днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що звіт, в якому самостійно обчислена сума грошового зобовязання УМВС України у Волинській області в розмірі 925 238,86 грн. по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення за січень 2014 року № від 12.03.2014 року з терміном сплати до 20.02.2014 року поданий із запізненням.

Так, згідно зворотного боку особової картки Управління МВС України у Волинській області за 2014 рік в момент імпортації 12.03.2014 року даного грошового зобовязання в особову картку за відповідачем рахувалася переплата в сумі 1 864 739,67 грн., яка була спрямована на погашення даного зобовязання.

20.03.2014 року УМВСУ у Волинській області самостійно нарахована сума грошового зобовязання в розмірі 1 851 906,44 грн. по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення за лютий 2014 року № від 12.03.2014 року по терміну сплати 20.03.2014 року, тобто фактично позивачем помилково було зазначено суму єдиного внеску, що мала бути сплачена за результатами подання звітів за січень-лютий 2014 року, а не лише за лютий 2014 року, що було б вірним.

Дана сума була частково погашена у звязку з наявною переплатою, яка рахувалася станом на 20.03.2014 рік в сумі 939 500,81 грн. та несплаченою залишилася сума недоїмки в розмірі 912 405,63 грн.

25.03.2014 року відповідно до платіжного доручення №244 позивачем сплачено суму в розмірі 65 042,36 грн. та відповідно до платіжного доручення №249 сплачено суму в розмірі 868 064,71 грн. Дана сплата була спрямована на погашення вищезазначеної недоїмки (912 405,63 грн.) у звязку з чим Луцькою ОДПІ була застосована штрафна санкція в сумі 6 504,24 грн. та в сумі 84 736,33 грн. відповідно (10 % від суми сплати, за прострочення в 5 днів). Крім того, Луцькою ОДПІ була також нарахована пеня в сумі 325,21 грн. та в сумі 4 236,82 грн. відповідно.

Питання виправлення помилок у звітах щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на момент виникнення спірних правовідносин (2014 рік) було врегульовано розділом V Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №454 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2013 р. за №1628/24160 (далі Порядок №454).

Пунктом 5.1 Порядку №454 зазначено, що у разі виявлення помилки у звіті страхувальник має право до закінчення терміну подання цього звіту повторно сформувати та подати звіт до органу доходів і зборів за місцем взяття на облік; чинним вважається останній електронний або паперовий звіт, поданий страхувальником до закінчення термінів подання звітності, визначених цим Порядком.

Пунктом 5.2 Порядку визначено, що у разі виявлення страхувальником самостійно недостовірних відомостей, які подані після закінчення звітного періоду та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу доходів і зборів необхідні скасовуючи документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу та одночасно початкові документи із зазначеними вірними відомостями на одну застраховану особу разом з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей.

За таких обставин враховуючи виявлення помилки у звітності за лютий 2014 року після завершення даного звітного періоду, тобто після 20.03.2014 року, був зобовязаний подати до Луцької ОДПІ необхідні скасовуючи документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застрахованих осіб та одночасно початкові документи із зазначеними вірними відомостями разом з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей, натомість лише вказав у звітності за наступний звітний період березень 2014 року менші суми єдиного внеску, які підлягають до сплати в звязку з виявленням помилки, що суперечить нормам Порядку №454, а отже дана помилка виправлена не була і зазначена сума єдиного внеску за лютий 2014 року фактично була узгоджена.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що УМВСУ у Волинській області сплачено самостійно узгоджений єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування за лютий 2014 року в розмірі 912 405,63 грн. із простроченням в 5 днів, тому відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 10 % від суми сплати та нарахована пеня.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційних скарг являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року у справі №803/214/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 14.09.2017 року