Справа № 826/18392/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2,

від відповідачів Таранюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 03.10.2016 №6407/Д/26-15-10-02-16 про результати розгляду первинної скарги;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 10.11.2016 №11898/Д/99-99-11-02-02-01-14 про результати розгляду повторної скарги;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29.06.2016 №00037-1305, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25 000,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 18.11.2016 №00037/1-1305.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 18.11.2016 №00037/1-1305. В іншій частині позову відмовлено.

На вказане рішення суду Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині про задоволення позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В частині про відмову у задоволенні позову постанову суду першої інстанції сторонами не оскаржується та згідно з вимогами ст. 195 КАС України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 до 08.06.2016 був власником легкового транспортного засобу LAND ROVER RANGE ROVER, кузов НОМЕР_1.

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 №00037-1305, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене платником податку в адміністративному порядку до органів ДФС.

За результатами розгляду скарги позивача головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято рішення від 03.10.2016 №6407/Д/26-15-10-02-16 про результати розгляду первинної скарги, яким податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 №00037-1305 залишено без змін.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 10.11.2016 №11898/Д/99-99-11-02-02-01-14 про результати розгляду повторної скарги частково податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 №00037-1305 скасовано частково ( в сумі 14583,30 грн.), зважаючи на те, що ОСОБА_4 був власником транспортного засобу лише протягом 5 місяців 2016 року, а тому сума податку має становити 10416,60 грн.

З урахуванням викладеного, державною податковою інспекцією у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.2016 №00037/1-1305, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік у розмірі 10416,70 грн.

Вважаючи вказані рішення відповідачів щодо розгляду скарг та податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 18.11.2016 №00037/1-1305, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль, який перебував у власності позивача, не є об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки строк його експлуатації становить більше п'яти років.

Відмовляючи в іншій частині позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення органів ДФС, прийняті за результатами розгляду скарг ОСОБА_4, не порушують права останнього, а податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 №00037-1305 вважається відкликаним.

В цій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується.

Перевіряючи правомірність винесення Державною податковою інспекцією у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкового повідомлення-рішення від 18.11.2016 №00037/1-1305, колегія суддів виходить з такого.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України).

Водночас 24.12.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01.01.2016 року (далі - Закон №909-VIII).

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Крім того, відповідно до пункту 7 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Рішенням Київської міської ради №58/923 від 28.01.2015 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629» внесені зміни до рішення Київської міської ради від 23.06.2011, а саме, встановлений в м. Києві новий податок на майно - транспортний податок, та затверджено положення про транспортний податок та рішенням Київської міської ради № 103/103 від 11.02.2016 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року N 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку» внесення змін до додатка 2 до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року N 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (в редакції рішення Київської міської ради від 28 січня 2015 року N 58/923)» та викладено пункт 2.1 розділу 2 в наступній редакції: « 2.1. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті».

Аналогічні зміни рішенням Київської міської ради № 103/103 від 11.02.2016 було внесено до додатка 2 до рішення Київської міської ради 242/5629 від 23.06.2011 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», в редакції рішення Київської міської ради № 58/823 від 28.01.2015, яким було встановлено в м. Києві новий податок на майно - транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно із пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24.12.2015 року № 909-VIII, що набрав чинності 01.01.2016 року) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Отже, об'єктом оподаткування є автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) і середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Матеріалами справи підтверджується, що LAND ROVER RANGE ROVER, кузов SALLMAMJ4BA336589 випущено у 2010 році.

Наведене підтверджується наданою довідкою регіонального сервісного центру в місті Києві Міністерства внутрішніх справ України №148, у відповідності до якої легковий транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER, кузов НОМЕР_1 випущено у 2010 році.

Крім того, слід зазначити, що представником Державної фіскальної служби України до власних письмових заперечень проти позову додано копію листа головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 14.03.2017 №31/1537, згідно з яким точною датою випуску автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER, кузов НОМЕР_1 є 05.10.2010.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що термін експлуатації вказаного автомобіля становить більше п'яти років, а тому він не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році у розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України.

Посилання апеляційної скарги відповідача на «Результати аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України», в яких було зазначено про факт випуску досліджуваного транспортного засобу у 2011 році колегія суддів відхиляє, оскільки уточнюючим листом головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 14.03.2017 №31/1537 точною датою випуску автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER, кузов НОМЕР_1 вказано 05.10.2010.

Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави для визначення позивачу податкових зобов'язань з транспортного податку у 2016 році.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 14.09.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.