Справа № 756/3596/17
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

12.09.2017 Справа № 756/3596/17
Номер справи 756/3596/17
Номер провадження 2-а/756/185/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 вересня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Шецкіної О.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 1-го батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Щукіна Р.О. про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідач 28 лютого 2017 року протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач порушила вимоги ПДР, а саме здійснила зупинку на пішоходному переході. Позивач зазначила, що постанова була винесена протиправно, адже позивач здійснила зупинку вимушено, оскільки мала погане самопочуття.

Окрім того всупереч вимогам законодавства відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, адже позивач не погоджувалася зі складеною відносно неї постановою.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

28 лютого 2017 року відповідач інспектор Інспектора патрульної поліції 1-го батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Щукін Р.О.склав постанову № 725879про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач в м. Києві зупинила т/з на пішоходному переході (а.с.6).

У вищевказаній постанові не наведені жодні докази, на підставі яких інспектором встановлена вина позивача (а.с.6).

Відповідно до ст. 71 КАС України, яка регламентує питання доказування у адміністративному процесі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. №1376, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 1 ст. 122 є склад правопорушення, адже відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення. З тверджень позивача зупинка була вимушена на пішоходному переході. Відповідачем не надано до суду жодних додатків до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем ПДР.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що постанова Інспектора патрульної поліції 1-го батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Щукіна Р.О. АР № 725879 від 28.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України є незаконною, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 247, 251, 256, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 11, 70, 71, 72, 105, 128, 161, 162, 163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора патрульної поліції 1-го батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Щукіна Р.О. АР № 725879 від 28.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя