Справа № 825/369/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/369/17 Головуючий у 1-й інстанції: Непрочатих В.О. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року позивач звернулася в Чернігівський окружний адміністративний суд з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 24667391 від 23.09.2015 року 1 реєстратором Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною про державну реєстрацію іпотеки яким було зареєстровано зміну іпотекодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на TOB «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та зобов'язати Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповську Олену Володимирівну внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації прав, проведених на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.09.2015 року індексний номер 24667391;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30673521 від 28.07.2016 року реєстратором Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною про державну реєстрацію іпотеки яким було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення магазину непродовольчих товарів, що розташовано за адресою: м. Чернігів, вул. Льотна, 10. за TOB «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та зобов'язати Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенову Ганну Володимирівну внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації прав, проведених на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.07.2016 року індексний номер 30673521;

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30673521 від 28.07.2016.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено договір про надання кредиту №0, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 47 500 доларів США та сплатити проценти, комісії в і на умовах, визначених цим договором (том 1 а.с. 16-23).

Також 18 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки від 18.06.2007 № 30007P189, за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_6 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 18.06.2007 (том 1 а.с. 74-75).

Крім того, між ОСОБА_7 (іпотекодавець) та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір № 30007Z205 від 18.06.2007, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 680, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення викладених нижче зобов'язань позичальника передає в іпотеку Іпотекодержателю об'єкт нерухомості, а саме: нежиле приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 40,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 26-33).

Згідно з п. 5.4 зазначеного іпотечного договору звернення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, чи на підставі виконавчого напису нотаріусу після невиконання Іпотекодавцем у 30-ти денний строк вимоги, згідно до повідомлення надісланого у порядку ст.. 35 Закону України «Про іпотеку».

21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (фактор) було укладено договір факторингу № 27, за умова якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (том 1 а.с. 102-105).

22 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (фактор) було укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21.09.2015, за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор набуває усі права вимоги за договорами забезпечення, перелік яких наведено у розділі 4 цього договору, у тому числі на вказане вище нежиле приміщення магазину непродовольчих товарів (том 1 а.с. 94, 101).

23 вересня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлове приміщення, розташоване за адресою м. Чернігів, АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 145).

На підставі зазначеної заяви, 23 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24667391, яким проведено державну реєстрацію іншого речового права, іпотеки на нежиле приміщення магазину, що розташований в м. Чернігів, АДРЕСА_1, за суб'єктом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с. 144).

22 липня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В. з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на зазначене вище нежитлове приміщення (а.с. 85).

28 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30673521, яким проведено державну реєстрацію права власності на нежиле приміщення магазину непродовольчих товарів, що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Льотна (Червоногвардійська), 10, за суб'єктом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с. 89).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно ч 1 ст. 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що Державна реєстрація прав є обов'язковою.

Частиною 1 статті 4 вказаного закону встановлено, що державній реєстрації речових прав підлягають: державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить: у тому числі проведення державної реєстрації прав.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державним реєстратором є:

громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав;

нотаріус;

державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, у тому числі встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

Відповідно до ст. 22 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 57 зазначеного Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що згідно вимог чинного законодавства та умов іпотечного договору, для державної реєстрації права власності на підставі іпотечного договору № 30007Z205 від 18.06.2007 іпотекодержатель мав подати, у тому числі копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи внутрішнього опису реєстраційної справи, остання складається з 6 аркушів, а саме: заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, квитанції про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно; квитанції про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно; квитанції про сплату за подання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; пошуку заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (том 1 а.с. 83-89).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30673521 від 28.07.2016 було прийняте відповідачем за відсутності переліку усіх, встановлених законодавством документів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про його протиправність та наявність підстав для його скасування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В. в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилася, пояснень не надала, натомість подала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності.

Частинами 1, 2 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У п.п. 1, 7 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У ч. 1, 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Отже, з викладених правових норм убачається, що обов'язковою ознакою публічно-правового спору, який підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є участь у ньому суб'єкту, який наділений відповідними владно-розпорядчими функціями.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є, у тому числі нотаріус.

Відтак, відповідач - державний реєстратор є суб'єктом, наділеним відповідними делегованими повноваженнями, а предметом розгляду даної справи є саме правомірність дій державного реєстратора, при вчиненні ним певних реєстраційних дій.

Зазначені обставини дають суду апеляційної інстанції підстави вважати, що даний спір є публічно-правим і, виходячи з завдань адміністративного судочинства, визначених у ст. 2 КАС України, та вищенаведених правових норм у їх сукупності, підсудний суду адміністративної юрисдикції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.