Справа № 520/6664/17
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6664/17
Провадження № 2-а/520/579/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

ОСОБА_1 до Центрального Об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Одеса про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одеса щодо призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік та не врахування підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначенні і зобов'язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з 28.04.2017 року з урахуванням розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки та врахувати підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

Представник УПФ до суду не з'явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності і надав письмові заперечення на позов.

Суд вивчив матеріали справи і встановив, що

З 12.12.2002 року по 27.04.2017 року ОСОБА_1 перебував на обліку в УПФ і отримував пенсію за вислугу років відповідно до положень ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 працює на цивільних посадах і сплачує належні страхові внески. 04.12.2014 року позивач досяг пенсійного віку і 28.04.2017 року звернувся до Центрального об'єднаного УПФУ в м. Одеса з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за останні три роки та з урахуванням положень ст..29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом за №239/Д-01 від 29.05.2017 року Управління Пенсійного Фонду України повідомило позивача про призначення з 28.04.2017 року пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і зазначило, що заробітна плата для обчислення пенсії розрахована згідно ст..40 Закону за 2007 рік і складає 1197,91 грн.

Позивач доводить, що Управління пенсійного фонду неправомірно застосувало норми законодавства під час призначення йому пенсії за віком, тому як має місце не переведення з одного виду пенсії на інший,а має місце призначення іншої пенсії по іншому закону. Крім того, ОСОБА_1 продовжує працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове держане пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що унеможливлює застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхову внески за 2007 рік при розрахунку пенсії.

ОСОБА_1 стверджує, що відповідач порушив його право на отримання пенсії за віком у розмірі, визначеному Законом, тому звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши надані сторонами письмові докази і наведені у позові і в запереченнях доводи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначається одна пенсія за її вибором. Аналогічна норма закріплена і у статті 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» проводиться в межах одного закону, а у цьому законі передбачені лише три види пенсії - за віком, по інвалідності, по втраті годувальника. У таких випадках і застосовується правова норма частини 3 статті 45 щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Так, відповідно до абзаців першого і другого ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У даному випадку позивач, отримуючи пенсію за одним Законом, звернувся з заявою до відповідача про призначення йому пенсії за іншим Законом.

У своїх запереченнях відповідач вказує про те, що під час підрахунку заробітку для обчислення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік у розмірі 1197, 91 грн., а не показник середньої заробітної плати за останні три роки, що передували зверненню позивача.

Суд визнає дані заперечення такими, що не засновані на вимогах діючого законодавства, оскільки позивач, отримуючи пенсію на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», просив призначити йому пенсію за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не перевести його на пенсію за віком у межах одного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск:К), де: Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Як вбачається з письмових доказів по справі, відповідачем були ототожнені поняття: "перехід/переведення" та "призначення", вид пенсії по ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та різні види пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією частини третьої статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій мов йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України і у постанові від 09.06.2015 року (справа № 21-550а14), у постанові від 31.03.2015 року (справа №21-612а14) в яких дійшов висновку щодо права позивача на обрахування заробітної плати для пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки перед зверненням із заявою про призначення пенсії, які до цього отримували пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства, суд вважає, що вимоги позивача про призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за останні три роки, тобто 2014-2016 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27цього Закону, на такий відсоток:на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців. З матеріалів справи вбачається, що позивач вперше реалізує своє право на отримання пенсії за віком на підставі Закону №1058 з більш пізнього віку, тому він набув права на підвищення розміру пенсії відповідно до статті 29 закону №1058-1У.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст..ст.94, 158-163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрального Об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Одеса про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Центрального Об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одеса щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсне страхування" та щодо відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2014-2016 року.

Зобов'язати Центральне Об'єднане Управління пенсійного фонду України в м.Одеса здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"з 28 квітня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки та з урахуванням підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя Калашнікова О. І.