Справа № 826/25054/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, рішення та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій та рішень відповідача щодо віднесення до нікчемних договору банківського рахунку від 27.05.2015 р. № 62/ПР1 (операції з внесення 27.05.2015 р. грошових коштів у розмірі 65 000,00 грн. на поточний рахунок № у національній валюті в ПАТ «Український професійний банк»), укладеного між позивачем та ПАТ «Український професійний банк»;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 65 000,00 грн.;

- зобов'язання відповідача включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати позивачу відшкодування у розмірі 65 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30.04.2015 р. Правлінням НБУ було прийнято постанову № 293/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

27.05.2015 р. між ОСОБА_2 і ПАТ «Український професійний банк» укладено договір банківського рахунку № 62/ПР1, предметом якого є відкриття Банком Клієнту поточного рахунку НОМЕР_1 та зарахування на рахунок грошових коштів, що надходять Клієнту, а також виконання розпоряджень Клієнта про перерахування і видачу грошових сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком.

У цей же день, 27.05.2015 р., на зазначений рахунок позивача від ТОВ «ВІДІ-ЛІЗИНГ» надійшли грошові кошти у розмірі 65000,00 грн. в якості поворотної безпроцентної позики, згідно договору позики від 27.05.2015 р. № 27/05-15/ФД.

Правлінням НБУ прийнято постанову № 348 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних».

На підставі вказаної постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) прийнято рішення № 107 про запровадження з 29.05.2015 р. по 28.08.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Український професійний банк».

Наказом Тимчасової адміністрації від 29.05.2015 р. № 26/ТА «Про перевірку договорів в ПАТ «УПБ» вирішено здійснити перевірку в ПАТ «УПБ» договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «УПБ» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації в банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 38 Закону.

02.06.2015 р. наказом Тимчасової адміністрації № 31/ТА наказано здійснити перевірку документів, пов'язаних з укладанням банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу та договорів банківського рахунку з вкладниками, а також обставини зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб.

26.06.2015 р. Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб було визначено правочини, виплати по яким підлягають обмеженню. До переліку зазначених правочинів, зокрема віднесено й операцію по рахунку позивача.

Наказом Тимчасової адміністрації від 03.07.2015 р. № 64/ТА тимчасово обмежено здійснення ПАТ «УПБ» під час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками, вказаними у переліку.

03.08.2015 р. позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. з листом, в якому просила повідомити її про те, чи включено її до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування їх вкладів за рахунок ФГВФО.

17.08.2015 р. Комісією з перевірки договорів, призначеної наказом від 29.05.2015 р. № 26/ТА, затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори), що є нікчемними згідно зі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

20.08.2015 р. позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. з листом, в якому просила повідомити про причини не включення її до переліку осіб, які мають право на відшкодування їх вкладів за рахунок ФГВФО.

Листом від 27.08.2015 р. № 01-10/4087 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Український професійний банк» Пантіною Л.О. позивача було повідомлено, що укладений між нею та Банком договір банківського рахунку від 27.05.2015 р. № 62/ПР1 та операції з перерахування коштів на рахунок, відкритий на підставі вказаного договору, визнані нікчемними за ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

28.08.2015 р. Правлінням НБУ прийнято постанову № 562 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український професійний банк».

На підставі вказаної постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 28.08.2015 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УПБ» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 31.08.2015 р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ» та делеговано всі повноваження ліквідатора Пантіній Любові Олександрівні строком на 1 рік з 31.08.2015 р. до 30.08.2016 р. включно.

Уповноважена особа Фонду звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження від 01.09.2015 р. № 0000275 за ознаками злочину, передбаченого статтею 218-1 КК України.

Листом від 23.10.2015 р. №01-10/5728 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український професійний банк» Пантіна Л.О. повідомила позивача, що укладений між нею та Банком договір банківського рахунку від 27.05.2015 р. № 62/ПР1 та операції з перерахування коштів на рахунок, відкритий на підставі вказаного договору, визнані нікчемними за ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

05.11.2015 р. позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. з вимогою про включення її до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування їх вкладів за рахунок ФГВФО. Однак, зазначені вимоги відповідачем виконані не були.

Позивач, вважаючи протиправними дії та рішення Уповноваженої особи щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку і операцій за ним, а також безпідставним і неправомірним не включення її до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів по вкладам за рахунок Фонду, та до відповідного загального реєстру вкладників, звернулася до суду з даною позовною заявою

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір між позивачем і Банком, а також операція з внесення коштів на рахунок позивача, були вчинені у період визнання ПАТ «УПБ» проблемним, що виключає підстави для відшкодування позивачу коштів по її вкладу за рахунок Фонду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є спеціалізованою державною установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані ним повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів на підставі та у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на це, виниклий спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в рішеннях від 27.04.2017 р. по справам №№ 21-3143а16, 21-2397а16, та відповідає висновкам Вищого адміністративного суду України (ухвала ВАСУ від 27.04.2017 р. № К/800/26956/16).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 4452-VI), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 (далі - Положення № 14).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

У ч. 1-3, 5-6 ст. 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

У п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку

Частинами 2, 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідно до п.п. 3-6 розділу ІІІ Положення № 14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

У п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема платіжним дорученням та/або банківською випискою про переказ коштів на її рахунок.

Разом з тим, єдиною та необхідною умовою для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними і, відповідно, не включення осіб (клієнтів банку), що їх уклали, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність хоча б однієї правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

При цьому, слід враховувати, що перелік правових підстав для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними, закріплений у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 826/23915/15.

Таким чином, перевіряючи правильність рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що внесення (зарахування) коштів 65000,00 грн. на поточний рахунок позивача, відкритий ПАТ «УПБ» на підставі укладеного з нею договору банківського рахунку від 27.05.2015 р. № 62/ПР1, підтверджується відповідними банківськими документами /Т.1 а.с.14/.

Крім того, саме цю суму залишку на рахунку позивача було виявлено Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб /Т.1 а.с.87/.

Разом з тим, зазначений договір банківського рахунку і здійснена за ним операція визнані нікчемними Уповноваженою особою ФГВФО на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, тобто у зв'язку з укладанням банком угоди, яка передбачає надання переваг окремим кредиторам.

Однак, такі доводи відповідача засновані на припущеннях і не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 70 КАС України, і наявності будь-яких інших конкретних правових підстав, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, з яких договір банківського рахунку позивача і операції з внесення коштів на її рахунок за цим договором були визнані нікчемними, відповідачем не доведено.

Водночас, рішення суду, відповідно до ст. 159 КАС України, повинно бути законним і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Більш того, Уповноважена особа посилається на нетиповий характер операції із зарахування коштів на рахунок позивача /Т.1 а.с.29 (зі зворотного боку)/, що взагалі у відповідності до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не віднесено до підстав визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними.

При цьому, доводи Уповноваженої особи про те, що кошти на рахунок позивача надійшли у період визнання Банку проблемним, колегія суддів до уваги не приймає та вважає необґрунтованими, оскільки такі обставини, у відповідності до ст. 75 Закон України «Про банки та банківську діяльність», є банківською таємницею, тобто інформацією, що не підлягає розголошенню і яка не була і не могла бути відома ані позивачу, ані ТОВ «ВІДІ_ЛІЗИНГ», з рахунку якого було здійснено переведення коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року № К/800/4780/16.

Колегія суддів також зазначає, що договір банківського рахунку від 27.05.2015 р. № 62/ПР1 і перерахування коштів на рахунок позивача здійснені до визнання ПАТ «УПБ» неплатоспроможним, що не було встановлено судом першої інстанції.

Так, постанова № 348 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних» прийнята Правлінням НБУ 28.05.2015 р., рішення № 107 про запровадження з 29.05.2015 р. по 28.08.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Український професійний банк» - прийнято виконавчою дирекцією ФГВФО 28.05.2015 р. /Т.1 а.с.81-83/. Однак, судом першої інстанції помилково вказано датою зазначених рішень 27.05.2015 р., що суттєво впливає на оцінку виниклих між сторонами спірних правовідносин і вказує на неправильне встановлення судом обставин справи.

Перевіряючи доводи обох сторін, колегія суддів також зазначає, що посилання Уповноваженої особи на відсутність у банку фінансової можливості, зокрема відсутність належної суми коштів на його кореспондентському рахунку, та повноважень на здійснення спірних операцій у період визнання його проблемним, є необґрунтованими, оскільки, враховуючи вищевикладене, такі обставини не вказують на порушення приписів законодавства безпосередньо позивачем і не надають підстав, прямо передбачених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, для визнання нікчемними правочинів, вчинених між нею і Банком.

Доводи відповідача про те, що кошти надійшли на рахунок позивача шляхом переказу з рахунку іншого клієнта Банку, не надають достатніх і необхідних підстав вважати таку операцію нікчемною, оскільки можливість внесення коштів саме таким шляхом узгоджена позивачем і ПАТ «УПБ» безпосередньо в укладеному між ними договорі банківського рахунку і відповідає вимогам ст. 2 Закону № 4452-VI.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що дії Уповноваженої особи стосовно визнання нікчемним договору банківського рахунку від 27.05.2015 р. № 62/ПР1, укладеного між ОСОБА_2 і ПАТ «УПБ», та операцій з внесення на поточний рахунок позивача № коштів у розмірі 65000,00 грн., а також бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «УПБ» за рахунок ФГВФО, є протиправними і в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для включення позивача до відповідного Переліку вкладників, що обумовлює необхідність захисту її порушеного права на отримання гарантованого відшкодування та задоволення позову в частині позовних вимог щодо визнання протиправними вказаних дій та бездіяльності і зобов'язання відповідача подати додаткову інформації про позивача як вкладника ФГВФО.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що задоволення вищезазначених позовних вимог у наведений спосіб є достатнім для захисту і відновлення порушеного права позивача, а решта позовних вимог задоволенню не підлягають через відсутність правових підстав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення було порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що окрім іншого, судом першої інстанції було неправильно визначено відповідачем у справі Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Український професійний банк», оскільки позовні вимоги заявлені до Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український професійний банк» і, як вбачається з матеріалів справи, заміна відповідача у порядку ст. 52 або ст. 55 КАС України судом першої інстанції не здійснювалася.

Водночас, у відповідності до положень Закону № 4452-VI Уповноважена особа на здійснення тимчасової адміністрації банку та Уповноважена особа на здійснення ліквідації банку є різними суб'єктами владних повноважень, а тому фактично судом першої інстанції розглянуто спір не з тим відповідачем, що також вказує на порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2016 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2016 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, рішення та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку від 27.05.2015 р. № 62/ПР1, укладеного між ОСОБА_2 і публічним акціонерним товариством «Український професійний банк», та операції з внесення на поточний рахунок ОСОБА_2 № коштів у розмірі 65000,00 (шістдесят п'ять тисяч) грн.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіну Любов Олександрівну подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 як вкладника публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», який має право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладом на рахунку № , відкритому на підставі договору банківського рахунку від 27.05.2015 р. № 62/ПР1, укладеного між ОСОБА_2 і публічним акціонерним товариством «Український професійний банк».

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, відповідно до вимог ч.3 ст.160 КАС України, виготовлено 13 вересня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Карпушова О.В.