Справа № 186/561/17(2-а/0186/28/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2017 рокусправа № 186/561/17(2-а/0186/28/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року у справі №186/561/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першотравенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12 травня 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до суду, в якому просив визнати протиправними дії Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області по відмові у призначенні пенсії за віком відповідно до п.2 розділу ХУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком з дня його звернення із заявою - 24.01.2017 року. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що 27 листопада 2016 року йому виповнилося 50 років. Загальний трудовий стаж на день подання позовної заяви згідно з записами його трудової книжки складає 31 рік 9 місяця 18 днів. Стаж роботи на посадах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах складає 12 років 06 місяців 17 днів. 24 січня 2017 року позивачем до Першотравенського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було подано заяву про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом за вих. №3685/04/18 від 27 квітня 2017 року йому повідомлено про те, що рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Першотравенського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки загальний стаж роботи складає 14 років 6 місяців 8 днів, пільговий стаж за списком №1 - 12 років 6 місяців 17 днів. Період його трудової діяльності в колгоспі ім. Ватутіна з 07 січня 1985 року по 14 червня 2004 року, незважаючи на довідку з колгоспу ім. Ватутіна від 09 вересня 2016 року, до стажу роботи не був зарахований. 02 лютого 2017 року відповідачем на його адресу був надісланий лист, в якому зазначено про необхідність надати уточнюючу довідку про роботу в колгоспі з 1985 року по 2004 рік для зарахування загального періоду роботи, та повідомлено, що до УПФУ в Козелещинському районі Полтавської області направлено запит на проведення зустрічної перевірки часу роботи в колгоспі ім. Ватутіна. Колгосп (роботодавець) припинив свою роботу, накази з особового складу, особові картки звільнених працівників, інші документи на зберігання до архівного відділу не надходили.

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року, ухваленою за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Заявник апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Так, суд першої інстанції не врахував наявність свідків, які можуть підтвердити факт роботи позивача в колгоспі ім. Ватутіна, режим повного робочого дня за відповідні періоди. Апелянт також стверджує, що суд проігнорував докази, які містяться в його трудовій книжці про трудову діяльність у спільному господарстві, і засвідчені печатками. Окрім того, роботодавцем порушені положення закону у зв'язку із непередачею документів до архіву після припинення діяльності колгоспу, проте зазначена обставина, на думку позивача, не може позбавляти його права на призначення пенсії.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу № 5558/12/18 від 23.06.2017 року Першотравенське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області просило залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Відповідач зазначає, що у трудовій книжці позивача сторінки з 2 по 9 не містять відомостей про встановлений мінімум та вироблені вихододні за час роботи в колгоспі, сторінки з 18 по 21 містять відомості про встановлений мінімум та вироблені вихододні, але не містять підпису керівника або уповноваженої особи, а також печатки підприємства. Надана позивачем довідка № 2 від 09 вересня 2016 року не містить відомостей про встановлений мінімум та вироблені вихододні за час роботи в колгоспі, тому законні підстави для зарахування часу роботи з 1985 по 2004 роки до загального стажу відсутні. Окрім того, відмова у призначенні пенсії позивачу здійснена рішенням Комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року розгляд справи призначений у відкритому судовому засіданні і зобов'язано позивача надати суду апеляційної інстанції для дослідження в якості доказу оригіналу його трудової книжки серії УКР № НОМЕР_1.

У судовому засіданні апелянт підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та пояснив суду, що до колгоспу ім. Ватутіна його було прийнято після закінчення школи у 1985 році, де працював до 2004 року. Оскільки він не обізнаний у питаннях правильності оформлення документів, то не може пояснити, чому відсутній підпис уповноваженої особи у трудовій книжці у розділі про трудову участь у спільному господарстві. Також не знає, яким чином у трудову книжку, яка була видана у 1998 році був зроблений запис про його роботу у 1985 році. Не знає позивач і того, яким чином у трудовій книжці з'явився запис про те, що йому призначена пенсія. Довідку від 09.09.2016 року про роботу у колгоспі він отримав у колишнього працівника колгоспу ОСОБА_3, яка заповнила її на підставі записів у зошиті та інших документів, які знаходились у неї на зберіганні після припинення діяльності ПСП ім. Ватутіна. Однак, як йому стало нещодавно відомо, ця особа померла і де знаходяться документи він не знає. Позивач також пояснив, що свідки можуть підтвердити його роботу у колгоспі ім. Ватутіна, проте відповідач про можливість отримання пояснень свідків його не повідомив.

Представник відповідача (ОСОБА_4, довіреність № 2987/01/18 від 10.04.2017 року) у судовому засіданні пояснила, що позивач не запрошувався на засідання Комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначення пенсій, йому не роз`яснювалась можливість запрошення свідків для підтвердження трудового стажу у колгоспі, але відповідачем були вчинені інші дії з метою підтвердження трудового стажу позивача, у тому числі, був зроблений запит до УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області на проведення зустрічної перевірки.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Як свідчать наявні у справі письмові докази, 24 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом за вих. №3685/04/18 від 27 квітня 2017 року його повідомлено про те, що Комісією по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до п.2 р.ХУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.7). В листі зазначено, що загальний стаж роботи позивача складає 14 років 6 місяців 8 днів, пільговий стаж за списком №1 - 12 років 6 місяців 17 днів. Період трудової діяльності в колгоспі ім. Ватутіна з 07 січня 1985 року по 14 червня 2004 року до стажу роботи не зарахований. 02 лютого 2017 року у листі № 1266/04/18 позивача повідомлено про необхідність надати уточнюючу довідку про його роботу в колгоспі ім. Ватутіна з 1985 року по 2004 рік для зарахування загального періоду роботи, оскільки колгосп (роботодавець) припинив свою роботу, накази з особового складу, особові картки звільнених працівників, інші документи на зберігання до архівного відділу не надходили (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем документи (трудова книжка та довідка) не підтверджують стаж його роботи у колгоспі ім. Ватутіна з 1985 по 2004 роки, тому відмова у призначенні пенсії за віком є правомірною.

Здійснюючи перевірку оскарженої постанови суду першої інстанції, колегія суддів керується положеннями статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються, у тому числі, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року ( ЗУ № 1058), яким з 1 січня 2004 року визначені принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Відповідно до п.2 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно записів трудової книжки серії УКР № НОМЕР_1 ОСОБА_1 станом на 24 січня 2017 року мав пільговий стаж роботи за списком № 1 - 12 років 6 місяців 17 днів, що підтверджено відповідачем (а.с. 7). 27 листопада 2016 року позивачу виповнилось 50 років (а.с.4). Спірним є питання наявності загального стажу роботи - 21 рік. Відповідачем загальний стаж роботи визначений у 14 років 6 місяців 8 днів, до якого не зарахована робота позивача у колгоспі ім. Ватутіна - колективному с/г підприємстві ім. Ватутіна - ПСП ім.Ватутіна з 1985 року по 2004 рік.

Згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також робота на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи до 01 січня 2004 року є трудова книжка (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

На підтвердження стажу роботи позивачем надана трудова книжка серії УКР №0841607, яка була видана 17 березня 1998 року, яка містить запис про прийняття його у члени колгоспу ім. Ватутіна на різні роботи з 1985 року (стор. 3) - а.с.5. та запис про прийняття його до бригади № 2 на різні роботи у 1995 році ( стор. 7). Проте, станом на 1985 рік діяла постанова Ради Міністрів СРСР № 310 від 21 квітня 1975 року, якою затверджені Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспника. Отже, у 1985 році позивачу, як члену колгоспу, мала бути видана трудова книжка колгоспника, проте позивач зазначений документ на підтвердження його стажу роботи у колгоспі суду не надав. Крім того, вказаним Порядком видачі і ведення трудових книжок колгоспника передбачалось внесення, у тому числі, відомостей про роботу (призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи) та про трудову участь (річний мінімум трудової участі у спільному господарстві, його виконання, що був прийнятий у колгоспі).

Колегія суддів критично оцінює запис про членство позивача у колгоспі ім.Ватутіна з 1985 року, оскільки він внесений у трудову книжку, видану після спливу 13 років (у 1998 році), без зазначення дати її фактичного внесення, без зазначення дня та місяця прийняття у члени колгоспу. Аркуш 19, 20 містить записи про трудову участь у спільному господарстві з 1985 по 2004 роки, проте відсутні підписи голови правління колгоспу або іншої уповноваженої особи, а також відбиток печатки (а.с.25). Відомості, які зазначені у довідці № 2 від 09 вересня 2016 року, виданої директором ПСП ім. Ватутіна, не відповідають відомостям, наявним у трудовій книжці. Так, у довідці зазначено, що ОСОБА_1 працював у колективному підприємстві ім. Ватутіна з 1993 року, проте у трудовій книжці вказаний інший рік - 1995 (а.с.22). У своїх поясненнях при розгляді апеляційної скарги позивач пояснив, що довідку № 2 йому підписала та видала жінка. Довідка підписана директором ПСП ім. Ватутіна ОСОБА_3. Проте, як вбачається зі змісту Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 є засновником (учасником) Приватного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна, який зазначену довідку № 2 не підписував.

Згідно п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110), у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. У разі звільнення осіб, які працювали в селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором, або припинення членства в селянському (фермерському) господарстві після відповідних записів в трудових книжках, зроблених головою селянського (фермерського) господарства, трудовий стаж у цьому господарстві підтверджується підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи та завіряється печаткою місцевого органу державної виконавчої влади.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що трудова книжка позивача не підтверджує членство позивача та роботу у колгоспі ім.Ватутіна з 1985 року та колективному с/г підприємстві ім. Ватутіна з 1995 року, не містить відомостей про реорганізацію колгоспу ім. Ватутіна у колективне с/г підприємство ім. Ватутіна. Натомість, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, оскільки трудова книжка позивачу була видана у 1998 році, тому посилання суду на положення Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджену постановою Госкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року №162, яка не застосовується з часу прийняття наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, є безпідставним.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами Згідно п.18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків ( п. 2 Порядку).

Як пояснив представник відповідача, позивач на засідання Комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області 24 квітня 2017 року не запрошувався. Йому також не роз'яснювалась можливість підтвердження трудового стажу у відповідності до п. 18 Порядку, тобто на підставі показань свідків. Суд першої інстанції зазначену обставину також залишив поза увагою. Позивач, у свою чергу, в апеляційній скарзі наполягає на можливості підтвердження трудового стажу показаннями свідків.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку колегії суддів, заява позивача про призначення пенсії була розглянута без дотримання його права на участь у процесі прийняття рішення, з порушенням п. 18 Порядку № 637, що призвело до прийняття рішення без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття. Також, не містить належного обґрунтування і висновок відповідача про неможливість зарахування до загального стажу роботи період роботи позивача з 10.02.2000 року по 05.05.2004 року у ПСП ім. Ватутіна.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що за наслідками розгляду заяви позивача Комісією по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області 24 квітня 2017 року було прийнято рішення, про що позивача повідомлено письмово, і оскарженню, у даному випадку, підлягає саме рішення Комісії, а не дії по відмові у призначенні пенсії. Зважаючи на те, що суд першої інстанції встановив обставину наявності такого рішення і дійшов висновку про правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії, колегія суддів вважає за необхідне з метою повного захисту порушених прав позивача, керуючись статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, визнати протиправним і скасувати зазначене рішення.

Поновлення порушених прав позивача має відбутись шляхом зобов'язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2016 року про призначення йому пенсії з дотриманням Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, забезпечивши право позивача на особисту участь при розгляді заяви та можливість підтвердити загальний трудовий стаж з 1985 по 2004 роки на підставі показань свідків.

Зазначений спосіб судового захисту узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи відповідно до абзаців 10, 11 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України та дискреційними функціями відповідача, як суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року у справі № 186/561/17 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області 24 квітня 2017 року, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 21 січня 2017 року про призначення пенсії.

Зобов'язати Першотравенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 січня 2017 року про призначення йому пенсії.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту його проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук