Справа № 750/6418/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/6418/17 Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.І. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А
12 вересня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Літвіної Н.М.
суддів Ганечко О.М.
Коротких А.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справ матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в період з 14 травня 1984 року по 25 грудня 1996 року позивач працював в Шляхо-будівельному управлінні № 28 (далі за текстом - ШБУ-28) тресту «Київшляхбуд-2» (після реорганізації ВАТ «Тракт» ПАТ «Тракт», ТОВ «Тракт») на різних посадах, в тому числі в період з 23 червня 1986 року по 21 червня 1993 року на посаді водія 1 класу, у 1988 році понад 30 календарних днів працював у зоні відчуження та приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
03 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Однак, відповідач надіслав йому лист від 06 червня 2017 року про відмову у призначенні пенсії, посилаючись на відсутність первинних документів, які б підтвердили його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження.
Вважаючи відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що наданими до суду письмовими доказами підтверджено залучення ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження в 1988 році не менше 30 календарних днів, що, в свою чергу, свідчить про те, що він набув права на призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років із урахуванням вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положеннями ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) закріплено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону мають учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів.
Відповідно до абз. 7 пп. 7 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФ України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 .
Позивач має право та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В період з 14 травня 1984 року по 25 грудня 1996 року ОСОБА_1 працював в Шляхо-будівельному управлінні №28 (далі ШБУ-28) тресту «Київшляхбуд-2» (після реорганізації - ВАТ «Тракт», ПАТ «Тракт», ТОВ «Тракт») на різних посадах, в тому числі в період з 23 червня 1986 року по 21 червня 1993 року на посаді водія 1 класу та у 1988 році понад 30 календарних днів працював у зоні відчуження та приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З довідки за формою № 122 (затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питанням від 09 березня 1988 року), яка видана ТДВ «Тракт» 27 квітня 2017 току за № 1/39 вбачається, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року №1497-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05 червня 1986 року № 665-195 у зоні відчуження в період з 01 листопада 1988 року по 31 листопада 1988 року.
Вказана обставина також підтверджується довідкою ТДВ «Тракт» № 3/42 від 27 квітня 2017 року про заробітну плату для обчислення пенсії, додатком до довідки про заробітну плату № 3/43 від 27 квітня 2017 року, копією наказу ШБУ №28 від 29 червня 1988 року за №105 «О переводе на работу по вахтовому методу работников СУ-1, работающих на строительстве дороги Неданчичи-ЧАЗС», копією протоколу № 1 від 05 грудня 1991 року засідання комісії по визначенню учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, списком працівників ШБУ № 28, котрі приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідкою ТДВ «Траст» №1/41 від 27 квітня 2017 року, які надавалися позивачем до Чернігівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України для призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.
Отже, на думку колегії суддів, Деснянський районний суд м. Чернігова обґрунтовано зазначив, що позивачем було подано достатню кількість документів для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Посилання апелянта на відображення у довідці від 27 квітня 2017 року №1/39 на помилково вказаний період роботи з 01 листопада до 31 листопада 1988 року, оскільки в листопаді було лише 30 днів, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки вказана описка у довідці не спростовує того факту, що позивач понад 30 календарних днів працював у зоні відчуження та приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Судовою колегією також враховується, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМ України від 20 січня 1997 року № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Як вже зазначалося раніше, порядком передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122.
Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
За змісту наведених норм вбачається, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Зазначену позицію підтримує Верховний Суд України у постанові від 01 листопада 2006 року у справі № 21-1048во06 та ухвалі від 04 вересня 2015 року № 690/23/185-а.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Разом з тим, колегія судів вважає за необхідне зазначити, що відомості, які містяться у наданих позивачем доказах на підтвердження наявності права на дострокове призначення пенсії не визнавались в судовому порядку недостовірними. При цьому, позивач не може нести відповідальність за надання роботодавцем довідок, які містять описки, що не впливають на їх чинність та не спростовують факту роботи позивача у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.
Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,
Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2017 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 12 вересня 2017 року.
Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Ганечко О.М.