Справа № 804/3013/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 р. Справа № 804/3013/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», третя особа Камянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. На підставі постанови слідчого було проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», за результатами якої встановлено взаємовідносини підприємства з контрагентами, які створені засновником без мети здійснення господарської діяльності, а саме, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест Трейд». Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська закрито кримінальне провадження та звільнено від кримінальної відповідальності засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс». В звязку з нікчемністю правочинів позивача з контрагентами, податковим органом зроблено висновок про заниження підприємством доходів на загальну суму 8 991 019,00 грн.; завищення витрат на загальну суму 7 492 516,00 грн. Вказане призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 3 616 033,00 грн. та завищення податкового кредиту на загальну суму 1 531 504,00 грн. Верхньодніпровською обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 25.03.2015 р. та № НОМЕР_2 від 25.03.2015 р.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп» зареєстровано 04.07.2002 р., включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ідентифікаційним кодом 31716851 та перебуває на обліку в Камянській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постановою старшого слідчого СВ ПМ СДПІ від 30.08.2012 р. призначено в кримінальному провадженні № 99117012 позапланову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за 2010-2012 р.р.
В постанові зазначено, що ОСОБА_4 з невстановленою слідством особою створив субєктів підприємницької діяльності, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест Трейд», без мети здійснення господарської діяльності. Підприємства створені з метою прикриття незаконної діяльності, яка виявляється в незаконному формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість для інших субєктів підприємницької діяльності, шляхом оформлення безтоварних операцій.
16.11.2012 р. Верхньодніпровською обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 р. по 30.09.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р. по 30.09.2012 р.
За результатами перевірки складено акт № 259/222-31716851 від 23.11.2012 р. Перевіркою встановлені наступні порушення, допущені Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп»:
- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 Податкового кодексу України підприємством занижено податок на прибуток всього у сумі 3 616 033,00 грн.;
- п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України підприємством безпідставно віднесено до складу податкового кредиту всього у сумі 1 531 504,00 грн.
Порушення законодавства відповідачем обґрунтовані в акті перевірки наступним.
За перевіряємий період Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп» мало господарські взаємовідносини з контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест Трейд». При цьому, за результатами перевірок Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест Трейд» встановлено порушення ними ч. 5 ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними; товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий в порушення ст.ст. 662, 665, 656 Цивільного кодексу України.
За наслідками порушення контрагентами Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» (Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест Трейд») своїх податкових зобовязань, приписів господарського та цивільного законодавства, відсутності у складених ними первинних документів статусу первинних, Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп» за фактом оприбуткування товару порушено вимоги податкового законодавства.
Перевірка проведена на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України в звязку з отриманням постанови слідчого від 30.08.2012 р. про проведення перевірки в межах кримінальної справи № 99117012 стосовно ОСОБА_4, який зареєстрував субєктів підприємницької діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест Трейд».
На підставі акту № 259/222-31716851 від 23.11.2012 р. Верхньодніпровською обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення від 25.03.2015 р. № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.
Вказані податкові повідомлення-рішення отримані посадовою особою підприємства.
На виконання ст. 59 Податкового кодексу України податковим органом сформовано податкову вимогу від 30.12.2016 р. № 8317-17 на суму 5 100 422,99 грн.
Податкова вимога отримана посадовою особою відповідача.
В позові зазначено, що 15.07.2013 р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За положеннями ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарнихднів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Згідно з положенням п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач має податкову заборгованість по наступним платежам:
- податок на додану вартість в розмірі 1 498 385,08 грн. (864 044,00 грн. за основним платежем, 432 107,00 грн. штрафні санкції, 202 234,08 грн.);
- податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 3 601 874,40 грн. (за основним платежем 2 023 697,00 грн., 854 514,00 грн. штрафні санкції, 723 663,40 грн. пені).
Всього на суму 5 100 259,48 грн.
Податковий борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 25.03.2015 р. № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.
Вказані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі встановлення податковим органом за результатами перевірки нереальності правочинів відповідача, укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест Трейд».
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України 9 від 06.11.2009 р.вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.
Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.
Податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 25.03.2015 р. № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1, на підставі яких позивач просить суд здійснити стягнення з відповідача податкового боргу, винесені на підставі акту перевірки, положеннями якого встановлено нереальність здійснення господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ремелектросервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест Трейд».
З аналізу положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. вбачається, що навіть за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в дохід держави коштів, отриманих на підставі нікчемних правочинів.
При цьому положеннями Податкового кодексу України не передбачено право податкового органу самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини, укладені платниками податків.
У складі цивільного правопорушення, передбаченого ст. 228 Цивільного кодексу України міститься обовязкова ознака специфічна мета порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Наявність мети, включеної до складу правопорушення, підлягає обовязковому доведенню.
Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Наявність мети зазначеної в диспозиції ст. 228 Цивільного кодексу України у фізичної особи тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину. Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком.
Позивачем не було обґрунтовано належним чином і доведено у встановленому законом порядку, що угоди порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.
Судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання нікчемними правочинів відповідача, або судового рішення, яке б встановлювало вину посадової особи відповідача у вчиненні злочину, до суду не надано.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», третя особа Камянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2017 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 18.09.2017 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_5