Справа № 822/1263/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1263/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

07 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу № 127 о/с від 04 квітня 2017 року, поновлення на службі, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2017 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу ДЗЕ НПУ №127 о/с від 04 квітня 2017 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції з посади старшого оперуповноваженого управління захисту економіки (далі - УЗЕ) в Хмельницькій області з 10 квітня 2017 року, поновлення його на займаній посаді та стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. В апеляційній скарзі апелянтом зазначено про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, наказом НПУ №156 о/с від 11 листопада 2015 року відповідно до тимчасового штатного розпису ДЗЕ НПУ (затвердженого наказом НПУ №11 від 06 листопада 2015 року) позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого УЗЕ в Хмельницькій області.

11 січня 2017 року позивача письмово попереджено про наступне звільнення у зв'язку з організаційно-штатними змінами згідно з наказом т.в.о. голови НПУ №1397 від 29 грудня 2016 року "Про затвердження штату департаменту захисту економіки Національної поліції", яким скорочено його посаду.

В подальшому, 03 квітня 2017 року, позивачу запропоновано нижчі посади оперуповноваженого УЗЕ в Донецькій області та оперуповноваженого УЗЕ в в Луганській області, від яких він відмовився.

Наказом ДЗЕ НПУ №127 о/с від 04 квітня 2017 року капітана поліції ОСОБА_2, старшого оперуповноваженого УЗЕ в Хмельницькій області, звільнено зі служби в поліції з 10 квітня 2017 року на підставі п.4 ч.1 ст.77 "Про Національну поліцію" (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позову з урахуванням фактичних обставин справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Згідно зі статтею 58 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Суд встановив, що позивачем 11 січня 2017 року підписано попередження про наступне звільнення у зв'язку з організаційно-штатними змінами у відповідності до наказу т.в.о. Голови НПУ від 29 грудня 2016 року №1397 "Про затвердження штату Департаменту захисту економіки Національної поліції", яким скорочено посаду старшого оперуповноваженого УЗЕ в Хмельницькій області.

Згідно з п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Досліджуючи витяг з тимчасового штату, затвердженого наказом НПУ від 06.11.2015 року № 11 з наступними змінами, та витяг з штату, затвердженого наказом НПУ від 29.12.2016 року № 1397. суд встановив, що загальна чисельність тимчасового штату всього департаменту становила 3 274 посади, а постійного штату - 3 272 посади, тобто на 2 посади менше.

Разом з тим, кількісний склад безпосередньо УЗЕ в Хмельницькій області як при тимчасовому штатному розписі, так і при постійному, становив 85 посад, а кількість посад старшого оперуповноваженого в управлінні також не змінилась.

Вказані обставини дають підстави дійти висновку, що сформульована в наказі причина звільнення за п.4 (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію") не відповідає дійсним обставинам, оскільки фактичне скорочення посад в УЗЕ в Хмельницькій області не відбулося, а займана ним до звільнення посада все ще рахується у списку штатних посад УЗЕ в Хмельницькій області ДЗЕ НПУ, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що частинами 1-4 статті 68 Закону передбачено, що у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Перебування поліцейського, посада якого скорочена, на лікарняному, у відрядженні чи у відпустці не є перешкодою для його призначення на іншу посаду або звільнення зі служби в поліції відповідно до положень цієї статті, за умови його персонального у письмовій формі попередження у встановлений законом строк.

Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Законом України "Про Національну поліцію" не визначено процедуру здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України №21-8а15 від 17 лютого 2015 року.

Відповідно до пункту 4 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

З огляду на відсутність у Законі України "Про Національну поліцію" спеціальних положень, які регулюють порядок пропозиції поліцейському іншої вакантної посади, тому слід застосовувати загальні положення законодавства, що регулює спірне питання, а саме Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 Кодексу законів про працю України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику рівнозначну, а у випадку відсутності такої - нижчу посаду у відповідному органі поліції одночасно із попередженням про можливе наступне звільнення.

Однак, в матеріалах справи наявний акт про відмову від запропонованих посад оперуповноваженого УЗЕ в Донецькій області та оперуповноваженого УЗЕ в Луганській області та про відмову його підписувати, який датований 03 квітня 2017 року, тобто за день до прийняття наказу про звільнення.

Що стосується пропозиції позивачу зайняти нижчі посади у відповідному підрозділі ДЗЕ НПУ у зв'язку із наявністю висновку атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, колегія суддів зазначає, що вказані обставини відповідно до ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" можуть слугувати самостійною підставою для звільнення особи зі служби в органах поліції, тоді як дотримання, передбаченого Кодексом законів про працю України, порядку звільнення особи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, є обов'язковим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ ДЗЕ НПУ №127 о/с від 04 квітня 2017 року, яким капітана поліції ОСОБА_2, старшого оперуповноваженого УЗЕ в Хмельницькій області, звільнено зі служби в поліції з 10 квітня 2017 року на підставі п.4 ч.1 ст.77 "Про Національну поліцію" (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), прийнято безпідставно, у зв'язку з чим він підлягає скасуванню, а позивач поновленню на раніше займаній посаді з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу.

При цьому, розрахунок суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08.02.1995 р., що вірно встановив суд першої інстанції.

Крім того, відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 вересня 2017 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.