Справа № 808/1251/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2017 рокусправа № 808/1251/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області від 20.04.2017 № 58-7/2017.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області від 20.04.2017 № 58-7/2017 адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

В оскаржуваному рішенні викладені обставини та висновки відповідача, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема: «… У скарзі, яка надійшла на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області від ОСОБА_2 йдеться про те, що 21.09.2015 між нею та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги та представництво інтересів, повязаних із оформленням нерухомості, що перебуває у її частковій власності разом із її доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Також адвокату було надано відповідну нотаріальну довіреність від 18.09.2015. Суть доручення та договору із адвокатом ОСОБА_1 зводилася до надання правових послуг, повязаних з оформленням прав користування та володіння зазначеною квартирою, в тому числі з судовим супроводом спірних питань. Скаржник вказує, що при укладенні договору із адвокатом ОСОБА_1 вона передала адвокату всю інформацію та документацію, пов'язану із квартирою, що необхідна була для вирішення її питання, та яка є конфіденційною. Але, через деякий час після цього, адвокат ОСОБА_1 без пояснення причин відмовилася надавати скаржнику правову допомогу, розірвала свою копію договору про надання правових послуг, заявивши, що договір між ними є розірваним, хоча ОСОБА_2 так не вважає, а вважає, що договір між нею та адвокатом ОСОБА_1 є чинним. В ході розгляду цивільної справи № 333/5402/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, остання дізналася що адвокат ОСОБА_1 представляє інтереси її доньки, оскільки в матеріалах справи знаходився відповідний договір про надання правових послуг. Зважаючи, що зазначена справа не є першою, скаржнику відомо, що адвокат ОСОБА_1 надавала правову допомогу ОСОБА_3 при розгляді позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Скаржник зазначає, що адвокату ОСОБА_1 з 2015 року було відомо про існуванні неприязних стосунків між скаржником ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_3, а тому надання останньої правової допомоги є конфліктом інтересів, що є порушенням ст.9 Правил адвокатської етики. В ході проведеної перевірки адвокатом ОСОБА_1 були надані письмові пояснення, з яких випливає, що 18.09.2015 до неї звернулася ОСОБА_2 з приводу надання їй допомоги у введенні в експлуатацію самочинно збудованої прибудови та оформлення часток у спільної часткової власності на квартиру. В той же день ОСОБА_2 принесла їй нотаріально посвідчену довіреність на її імя та просила оформити належним чином самочинні споруди та прийняти у дар від її доньок їх частки, оформивши нотаріальний договір. При цьому ОСОБА_2 надала засоби звязку із її доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В той же день адвокат ОСОБА_1 звязалася із ОСОБА_3, яка погодилася на співпрацю, оскільки їм дійсно потрібно було узаконити самочинну прибудову, яку її мати пенсіонерка, не могла узаконити через відсутність коштів, а тому ОСОБА_3 погодилася сплачувати необхідні платежі за ОСОБА_2 та послуги адвоката. Таким чином, між адвокатом та ОСОБА_3 був укладений договір про надання правової допомоги від 18.09.2015. Потім, 21.09.2015, адвокат ОСОБА_1 розповіла ОСОБА_2 про згоду ОСОБА_3 на оплату всіх послуг, проведення інвентаризації та оформлення самочинних споруд та в той же день з ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги від 21.09.2015. ОСОБА_2 знала про укладення аналогічного договору із ОСОБА_3, ще раз були обумовлені всі дії, які адвокату потрібно було вчинити від імені ОСОБА_2, і ніякого конфлікту інтересів та судових справ на той час між ними не було. Далі, коли ОСОБА_3 за свій рахунок замовила у ТОВ ЗМБТІ технічну інвентаризацію квартири, ОСОБА_2 відмовилася від її проведення, приїхала до офісу адвоката ОСОБА_1, вчинила сварку, звинувачуючи її у тому, що вона відмовила доньок від дарування своїх часток, а потім забрала оригінал довіреності та її примірник угоди від 21.09.2915, яку порвала прямо у офісі. Жодного іншого документу окрім довіреності, ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_1 не надавала. Після цього, адвокат ОСОБА_1 не цікавилася судовими спорами між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Адвокат ОСОБА_1 не складала ОСОБА_2 жодного процесуального документу, не надавала запитів, не отримувала від неї жодного документу, не приймала участь у судових засіданнях з її боку. На час укладення договору з ОСОБА_2, договір з ОСОБА_3 вже було укладено, обом про це було відомо, жодна з них проти цього не заперечували. ОСОБА_3 не бажала розривати чи припиняти договір про надання правової допомоги, тому адвокат ОСОБА_1 продовжила співпрацю із ОСОБА_3, та відповідно до умов договору надавала їй правову допомогу. Адвокат ОСОБА_1 вважає, що оскільки вона не встигла представляти інтереси ОСОБА_2 у суді чи в інших установах, тому в даному випадку конфлікту інтересів не вбачається, а скарга відносно неї є необґрунтованою та є засобом тиску на неї у звязку із здійсненням нею адвокатської діяльності… У своєї заяві від 20.02.2017 ОСОБА_3 зазначила, що її мати - ОСОБА_2, у вересні 2015 року запропонувала їй зустрітися з її адвокатом та оформити з його допомогою самочинні споруди у належній їм квартирі. Вона погодилася оформити все за свій рахунок, так як у матері грошей не було. Після цього, 18.09.2015, їй зателефонувала адвокат ОСОБА_1 та запросила її прийти до адвоката у офіс. Зустрівшись із адвокатом ОСОБА_1, вона дізналася про те, що її мати ОСОБА_2 просила адвоката ОСОБА_1 представляти її за довіреністю при оформленні документів на самовільно збудовану частину квартири. Оскільки в той час в цій частині квартири проживала ОСОБА_3, вона погодилася на всі умови. У той же день 18.09.2015 між нею та адвокатом ОСОБА_1 було укладено угоду про надання правової допомоги. Через кілька днів, коли ОСОБА_3 замовила технічну інвентаризацію квартири, ОСОБА_2 почала звинувачувати її у тому, що ОСОБА_3намагається забрати у ОСОБА_2 житло, обманює її та що ОСОБА_2 техніка не допустить. Тобто після того, як ОСОБА_2 зрозуміла, що ОСОБА_3 із сестрою бажають узаконити самочинні споруди, але не будуть їй дарувати свої частки, у ОСОБА_2 зникло бажання проводити оформлення права власності на самочинні споруди та вона відмовилася від виїзду техніка. ОСОБА_3 повідомила про це адвоката ОСОБА_1, яка їй в свою чергу повідомила, що ОСОБА_2 теж звинувачувала адвоката ОСОБА_1, що остання з ними змовилася, після чого ОСОБА_2 забрала у адвоката довіреність та договір про надання правової допомоги, а тому адвокат ОСОБА_1 не могла надалі представляти інтереси ОСОБА_2 Після цього, ОСОБА_2 знайшла іншого адвоката, якому вона довіряла, та стала судитися з ними із сестрою. Але угода ОСОБА_3 із адвокатом ОСОБА_1 не була розірваною та вона періодично зверталася до останньої за консультаціями, претензій до адвоката з приводу якості наданих послуг ОСОБА_3 не має. . .

… Заслухавши доповідача та обговоривши матеріали дисциплінарної справи, Дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області вважає, що в даному випадку адвокат ОСОБА_1 у вересні 2015 року виступила посередником між клієнтами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, інтереси яких були направлені на введення в експлуатацію самочинно збудованої прибудови та оформлення часток у спільній частковій власності на квартиру, яка належить клієнтам. Але, після того, як у клієнтів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт інтересів, адвокат ОСОБА_1 повинна була розірвати відповідні договори з кожним із зазначених клієнтів, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 41 Правил адвокатської етики. Крім того, оскільки в даному випадку, дії адвоката ОСОБА_1 як посередника між клієнтами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не досягли бажаного клієнтами результату, адвокат, згідно із вимог п. 3 ч. 1 ст. 41 Правил адвокатської етики, не могла надалі представляти інтереси ОСОБА_3 з питань, пов'язаних із предметом посередництва.

Таким чином, Дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області, вважає, що оскільки адвокатом ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 41 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З'їздом адвокатів України від 17.11.2012, що є дисциплінарним проступком, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому є підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. При вирішенні питання про обрання виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області враховує обставини вчинення даного проступку, його наслідки, інші обставини, а також враховує особу адвоката ОСОБА_1, яка раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувалася …

… ВИРІШИЛА: Притягнути адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до неї дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду …».

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції виходить з того, що наявність суперечностей у волевиявленні та в інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_2 позивач не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Статтею 29 вищевказаного Закону визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір від 21.09.2015 про надання правової допомоги та представництво.

Згідно з п. 6.1 Договору даний Договір діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобовязань за цим Договором.

Відповідно до п.6.3 Договору даний Договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. Одностороннє розірвання Договору можливе лише в випадках, передбачених цим Договором та законодавством порядку, попередньо письмово повідомити про це другу сторону за 30 днів.

Позивачем не доведено, відповідачем та судом не встановлено, що Договір від 21.09.2015, укладений між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був розірваний у встановленому законом порядку.

При цьому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що фізичне знищення примірника договору не є його розірванням в розумінні вимог закону чи умов договору, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача щодо припинення договірних правовідносин між нею та ОСОБА_2

Також матеріалами справи та самим позивачем підтверджується, що між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 05.12.2015 було укладено Договір про надання правової допомоги та представництво.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, а також підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, про конфлікт між інтересами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокату було відомо.

Не зважаючи на це, адвокат ОСОБА_1 продовжила надання адвокатських послуг ОСОБА_3, які суперечили інтересам ОСОБА_2

Також судом першої інстанції, за висновком суду апеляційної інстанції, надано належну правову оцінку адвокатському запиту № 258 від 05.12.2016 стосовно декларації про готовність до експлуатації квартири, складеному адвокатом ОСОБА_1, з якого вбачається, що станом на грудень 2016 (після виявлення конфлікту інтересів між ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.) позивач продовжувала надавати посередницькі послуги сторонам попередньо укладених договорів з питань оформлення нерухомості, що перебуває у спільній власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Статтею 21 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим Зїздом адвокатів України від 17.11.2012 визначено, що адвокат може виступати посередником між клієнтами за умови, якщо: 1.1. між інтересами клієнтів немає конфлікту і вірогідність його виникнення є незначною; 1.2. адвокат пояснить кожному з клієнтів можливі наслідки виконання ним ролі посередника, пов'язаної з одночасним представництвом їх інтересів, включаючи переваги і ризики, котрі можуть бути з цим пов'язані, сутність правових та етичних норм, що регламентують відносини клієнта з адвокатом, і отримає згоду кожного з клієнтів на їх одночасне представництво; 1.3. адвокат має достатні підстави вважати, що результат одночасного представництва клієнтів буде належним чином відповідати інтересам кожного з них і що навіть при недосягненні результату посередництва інтереси і можливості кожного з клієнтів щодо подальшого захисту його інтересів не постраждають внаслідок їх попереднього представництва одним адвокатом; 1.4. адвокат має достатні підстави вважати, що він зможе зберегти об'єктивність при одночасному представництві інтересів клієнтів і по відношенню до кожного з них виконати свої професійні обов'язки відповідно до закону і вимог цих Правил.

Відповідно до ст.41 Правил, якщо адвокат виступає в ролі посередника між клієнтами, він повинен з кожним із них узгоджувати рішення, що приймаються, і забезпечувати належну інформованість кожного з них про всі обставини і міркування, що є необхідними для прийняття виважених рішень по суті доручення;

Адвокат повинен припинити свої дії як посередника та розірвати відповідні договори з кожним із клієнтів, якщо цього вимагає хоча б один з клієнтів, яких він одночасно представляє, або якщо виникають обставини, за яких дотримання умов, передбачених частиною першою статті 21 цих Правил, стає неможливим.

Якщо дії адвоката як посередника між клієнтами не досягли бажаного клієнтами результату, він не може надалі представляти інтереси жодного з клієнтів з питань, пов'язаних із предметом посередництва.

З урахуванням сукупності викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки у клієнтів адвоката ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт інтересів, адвокат повинна була розірвати відповідні договори з кожним із зазначених клієнтів.

Щодо доводів позивача, що скарга була подана ОСОБА_2 з обґрунтуванням порушення адвокатом ОСОБА_1 вимог ст. 9 Правил адвокатської етики (наявність конфлікту інтересів), тоді як ОСОБА_1 притягнута до відповідальності за порушення ст. 41 Правил адвокатської етики, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство не забороняє Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури притягнути до відповідальності адвоката за порушення, які були встановлені під час розгляду скарги.

Також суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи позивача щодо порушення відповідачем терміну притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, адже, як вірно встановлено судом першої інстанції, посередницькі послуги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавалися адвокатом ОСОБА_1 05.12.2016, про що свідчить відповідний адвокатський запит № 258, а Рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області № 58-7/2017 прийнято 20.04.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року в адміністративній справі № 808/1251/17 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 19 вересня 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров