Справа № 280/1043/17
Суддя: Василенко Р. О.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1043/17
Провадження № 2-а/280/98/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Василенко Р.О. розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі, передбаченій Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , -

В С Т А Н О В И В:

До Коростишівського районного суду звернувся позивач з даним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати йому разової грошової допомоги , як інваліду війни 1 групи у 2017 році у розмірі меншому ніж встановлено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стягнути з відповідача на його користь різницю недоплаченої разової грошової допомоги, як інваліду війни 1 групи у 2017 році у розмірі 8970 грн. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що являється інвалідом війни 1 групи, ветераном війни, ветераном праці та має пільги, встановлені законодавством України, зокрема Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно останнього щорічно до 5 травня позивач має отримувати разову грошову допомогу у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Проте, відповідачем було проведено вказану виплату в розмірі 3500 грн., що значно менше розміру, встановленого законодавством України, адже, згідно останнього позивач мав отримати 12470 грн., враховуючи, що мінімальна пенсія за віком станом на 01.05.2017 становила 1247 грн. Враховуючи наведене, позивач вважає, що такими діями відповідача було порушено його конституційні права.

Відповідач в письмових запереченнях на адміністративний позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивує це тим, що у 2017 позивачу було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня , як інваліду війни 1 групи, у розмірі 3500 грн., тобто у розмірі встановленому постановою КМУ від 05.04.2017 №223. Зауважує, що право встановлювати розміри виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня надано КМУ з 01.01.2015 Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VII, яким внесено зміни до Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України. Пунктом 26 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України, встановлено, що норми ст.ст.12,13,14,15,16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Посилається на рішення КСУ від 26.12.2011 №20-рп/2011, згідно якого передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач являється інвалідом 1 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується ксерокопією посвідчення серії Є №015183 від 31.10.2006. Позивач також має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується ксерокопією посвідчення серії АБ №067818 від 22.12.2000.

Згідно довідки Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №261/09 від 29.08.2017, ОСОБА_1, згідно поданих списків, які надійшли від УПФ України, виплачено разову грошову допомогу до Дня Перемоги, як ветерану війни у розмірі 3500 грн. за 2017.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Приписи ч. 1 ст. 17-1 Закону визначають, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

У відповідності до положень ст.13 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Однак, виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня здійснювалася відповідно до постанови КМУ №223 від 05.04.2017 Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України. Згідно з п.26 розділу 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України було встановлено, що норми і положення статей ст.ст.12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно із Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінет Міністрів України прийняв постанову №223 від 05.04.2017 «Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Згідно пп.1 п.1 вказаної постанови було установлено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни 1 групи здійснюється у розмірі 3500 грн. Зазначені положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними.

Конституційним Судом України вирішувалось питання щодо права держави змінювати порядок і розміри існуючих соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та чи є обов'язковими для застосування судами України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, видані на виконання вимог Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Так рішенням КСУ від 25.01.2012 №3-рп/2012 зроблено висновок про те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Так, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що при вирішенні питання про розмір допомоги, передбаченої ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», необхідно керуватися постановою КМУ №223 від 05.04.2017 «Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Як встановлено судом, позивачу була виплачена щорічна разова допомога у розмірі 3500 грн., як інваліду війни 1 групи, відтак, розмір нарахованої та виплаченої позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік відповідає вимогам законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Так право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "ОСОБА_2 проти України", яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держав.

Крім того, згідно зі ст.22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено у рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Вказана позиція підтверджується численними рішеннями ВАСУ, зокрема, ухвалою ВАСУ від 12.01.2017 у справі № 345/3646/16-а.

Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 ст.94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.70, 71, 94, 183-2, практикою Європейського Суду з прав людини, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.О.Василенко