Справа № 607/8474/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2017 Справа №607/8474/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Ліщинського О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 290364 від 16 березня 2017 року, та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 16 березня 2017 року інспектором Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Ліщинським В.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 290364, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Відповідно до даної постанови 16 березня 2017 року о 10 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_2 будучи посадовою особою ДП «Тернопільська ДЕД» та відповідальним за експлуатаційний стан, на автодорозі Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка км 153 + 200 по 169 + 532, не вжив заходів щодо ліквідації осідання, ям, вибоїн, тріщин, напливів, чим порушив норми п.3.1.1 ДСТУ 3587-97. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, та такою, що не відповідає дійним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з'явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день та час розгляду даної мадміністртивної справи повідомлявся судом належним чином, заяв чи заперечень на адресу суду від відповідача не поступало.

За наявності вказаних обставин, приймаючи до уваги заяву позивача, який просить слухати справу у його відсутності, та те, що представник Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, який повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився, при цьому не подавши заяву про поважність причини своєї неявки, та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 290364, громадянин ОСОБА_2 16 березня 2017 року о 10 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_2 будучи посадовою особою ДП «Тернопільська ДЕД» та відповідальним за експлуатаційний стан, на автодорозі Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка км 153 + 200 по 169 + 532, не вжив заходів щодо ліквідації осідання, ям, вибоїн, тріщин, напливів, чим порушив норми п.3.1.1 ДСТУ 3587-97.

Згідно постанови серії БР № 290364 від 16 березня 2017 року, винесеної інспектором Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Ліщинським В.А., на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

Так, ч.1 ст.140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Диспозиція ч. 1 ст. 140 КУпАП має бланкетний характер, у кожному конкретному випадку має встановлюватися, які саме професійні обов'язки покладались на винну особу і які з цих обов'язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином, а також вимоги яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо) порушено виним.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про автомобільні дороги" №2862- IV від 08.09.2005 р. із змінами та доповненнями (далі - Закон України „Про автомобільні дороги") автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях, ст. 10 Закону України „Про автомобільні дороги". Органом управління у Тернопільській області є Служба автомобільних доріг у Тернопільській області.

Статтями 11-13 Закону України „Про автомобільні дороги" передбачені обов'язки, права та відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, зокрема, на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов'язок організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг тощо.

Так, відповідно до Закону «Про автомобільні дороги" суб'єктами адміністративного правопорушення за ст. 140 КУпАП в частині незабезпечення приведення у відповідність до діючих норм і стандартів автомобільних доріг загального користування у Тернопільській області є посадові особи Служби автомобільних доріг.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2 являється начальником філії «Тернопільська ДЕД» яка є структурним підрозділом ДП «Тернопільський облавтодор», та здійснює лише роботи по ремонту та утриманню автомобільних доріг виключно на договірній основі за замовлення Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, що підтверджується наданими суду ОСОБА_2 актами приймання виконавчих будівельних робіт, згідно яких замовником на експлуатаційне утримання автодороги державного значення Стрий - Тернопіль -Кіровоград - Знам'янка км 153 +432 до 192 +324 є Служба автомобільних доріг, генпідрядником ДП «Тернопільський облавтодор» та субпідрядником філія «Тернопільська ДЕД», яка зобов'язана виконати лише ті види та обсяги робіт, які встановлені замовником - Службою автомобільних доріг у Тернопільській області. Тому філія «Тернопільська ДЕД», а відтак ОСОБА_2 не може бути суб'єктом, який несе відповідальність за ч. 1 ст. 140 КУпАП, оскільки посадові особи підрядника філії в таких випадках взагалі не є суб'єктами адміністративного правопорушення за ст. 140 КУпАП, адже несуть відповідальність виключно за невиконання або неналежне виконання робіт.

Відтак, відповідачем порушено вимоги ст. ст.245,280 КУпАП щодо повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин, які мають значення по справі, оскільки постанову було винесено на особу підрядної організації, яка несе відповідальність щодо невиконання чи неякісного виконання умов договору лише перед Замовником підрядних робіт - Службою автомобільних доріг у Тернопільській області, а Служба автомобільних доріг в свою чергу, як власник доріг, відповідає за дотримання норм, правил та стандартів утримання автомобільних доріг. Накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП є незаконним, необгрунтованим, адже при винесенні постанови не були з'ясовані всі обставини, що мають значення для повного і об'єктивного її розгляду, адже він не є суб'єктом відповідальності за ст. 140 КУпАП.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, щодо невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції України, щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, додаються акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та копія раніше надісланої (врученої) вимоги ( припису).

В порушення вимог визначених вищевказаною Інструкцією суб'єктом владних повноважень не взято до уваги і те, що не складено та не додано як додаток акт обстеження ділянки вулично - шляхової мережі, який повинен відповідати додатку 3 зазначеної Інструкції.

Також суд звертає увагу на те, що припис про усунення недоліків №8, винесений поліцейським Ліщинським В.А. 16 березня 2017 року, яким строк виконання проведення ліквідації осідання, ям, вибоїн, напливів, тріщин а/д Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка - 21 березня 2017 року, в той час коли ОСОБА_2 отримав зазначений припис лише 03 липня 2017 року. Крім того, постанова якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, винесена поліцейським також 16 березня 2017 року, як і припис, таким чином суду не зрозуміло як ОСОБА_2 міг виконати вимогу встановлену в приписі у строк до 21 березня 2017 року, оскільки такої можливості йому не було надано, а також не зрозуміло, яким чином працівники поліції встановили причини та умови, що сприяли порушенню правил утримання вулично-дорожньої мережі Тернопільського району, внаслідок чого винесли припис.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, що не було з'ясовано відповідачем при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладенні стягнення за вказаною статтею, зокрема порушення ним ч.1 ст.140 КУпАП. За таких обставин суд вважає, що при накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_2 порушено вимоги адміністративного законодавства і вказана постанова підлягає скасуванню.

Окрім цього у своєму позові ОСОБА_2 просить закрити провадження у справі, однак суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до п.1 ст.247 КУпАП,- провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься до компетенції органу, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, тобто вирішується органом, що виносить таку постанову, а не при оскарженні постанови в адміністративному порядку. До компетенції суду не входить вирішення питання про закриття провадження у справі при розгляді відповідно до вимог ст.171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, а зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, адже суду не надано доказів якими б відповідач довів винність ОСОБА_2, а тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, а вимога позивача щодо закриття провадження в справі - задоволенню не підлягає, оскільки на підставі п.1 ч.1 ст. 17 КАС України даний спір являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення та не є справою про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 17, 70, 71, 158, 159, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 290364 від 16 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

В частині позовних вимог щодо закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Головуючий суддяС. В. Кунцьо