Справа № 804/3257/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 р. Справа № 804/3257/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача не прибув
представника відповідача не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Камянського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 701,94 грн., -
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач з 22.07.2015 року перебував як безробітний на обліку в Камянському міському центрі зайнятості. Проте, в період перебування на обліку відповідач мав трудові відносини з ТОВ «Ліга-ЄС», згідно цивільно-правового договору № 21 від 21.01.2016 року та отримував плату за виконані роботи, що зафіксовано в акті № 32 від 10.10.2016 року розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Отже, під час перебування на обліку у центрі ОСОБА_1 незаконно отримав допомогу по безробіттю у розмірі 701,94 грн. Незаконно отримані кошти добровільно відповідачем повернуті не були.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року прийнято до провадження дану адміністративну справу та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представники сторін в судове засідання не з'явились.
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
На адресу відповідача судом направлено повістку про виклик в судове засідання, призначене на 26.07.2017 року, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 8 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 22.07.2015 року звернувся до Камянського МЦЗ з письмовою заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI) та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (далі - Закон № 1533).
У вказаній заяві зазначено про те, що заявник субєктом підприємницької діяльності не зареєстрований, не отримує пенсію на пільгових умовах. Також, повідомлений, що у випадку працевлаштування зобовязується повідомити спеціаліста Камянського МЦЗ.
Наказом Камянського МЦЗ № НТ 150722 від 22.07.2015 р. ОСОБА_1 надано статус безробітного та наказом № НТ 150729 від 29.07.2015 р. ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю із відповідної виплатою.
Фахівцем Камянського МЦЗ було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону № 1533. Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 виконував роботи у ТОВ «Ліга-ЄС»: згідно цивільно-правової угоди від 11.01.2016 року № 21, за результатами якого складено акт № 32 від 10.10.2016 року.
Так, згідно акта виконаних робіт № 02/16 від 01.03.2017 р. ОСОБА_1 виконувались слесарно-ремонті роботи.
У березні та квітні 2016 року ОСОБА_1 отримано оплату за виконані роботи, що підтверджено видатковими касовими ордерами від 05.04.2016 року та від 04.03.2016 року (а.с. 20).
Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у період з 01.02.2016 року по 09.03.2016 року було виплачено кошти у розмірі 701,94 грн.
Позивачем вжито заходи по поверненню коштів шляхом надіслання ОСОБА_1 листа від 17.11.2016 року № 2794 про відшкодування коштів.
Проте відповідачем не відшкодовано кошти в розмірі 701,94 грн., виплачені як допомога по безробіттю.
Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону № 5067-VI безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно (пункт 7 статті 1 Закону № 5067-VI).
Відповідно до частині 1 статті 4 Закону № 5067-VI до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Частиною 1 та 2 статті 43 Закону № 5067-VI визначено, що статусу безробітного може набути:
1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;
2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам";
3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.
Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Зареєстровані безробітні зобов'язані: інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (пункт 4 частини 2 статті 44 Закону № 5067-VI).
За приписами частини 3 статті 44 Закону № 5067-VI відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного
Пунктом 1 статті 1 Закону № 1533 встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Частиною 3 статті 36 Закону № 1533 визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно підпункту 1 пункт у 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 р. № 613, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості).
Відповідно до пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу Центр зайнятості припиняє реєстрацію: з дня початку зайнятості особи (крім участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, повязаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів): працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту); укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг); забезпечення роботою самостійно тощо.
Таким чином, відповідачем порушено вимоги законодавства щодо отримання допомоги по безробіттю у періоді з 01.02.2016 року по 09.03.2016 року, в результаті чого, покладено обов'язок по відшкодуванню виплачених коштів, отриманих відповідачем як допомога по безробіттю у сумі 701,94 грн.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення суми коштів у розмірі 701,94 грн. з відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Камянського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 701,94 грн. - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 26 липня 2017 року З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_2 ОСОБА_3