Справа № 490/4091/17
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/4091/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.
судді -Домусчі С.Д.
судді -Коваль М.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Миколаївської міської ради на ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.05.2017 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Капітал» до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування рішення про демонтаж рекламних засобів,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Крістал Капітал» надало до суду клопотання про забезпечення вимог адміністративного позову шляхом заборони демонтажу, призупинення дії п. 1.2 Рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №503 від 30.05.2016 року «Про демонтаж рекламних засобів в м. Миколаєві».

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.05.2017 року клопотання про забезпечення позову задоволено частково: забезпечено позов шляхом призупинення дії п.1.2 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №503 від 30.05.2016 року "Про демонтаж рекламних засобів в м. Миколаєві" в частині демонтажу рекламних засобів за адресами:

- вул. Курортна (вул. Бутоми) - вул. Крилова (односторонній);

- пр. Богоявленський ( пр. Жовтневий) - вул. Театральна (вул. Васляєва) поряд з ДК "Молодіжний" (двосторонній);

- вул. Кузнецька (вул. Скороходова) - вул. 1 Слобідська (односторонній);

- вул. Генерала Карпенка - вул. Курортна (вул. Бутоми) (односторонній);

- вул. Озерна (вул. Червоних Майовщиків),17, поряд із с/м "Сільпо" (двосторонній);

- рекламного засобу типу "призматрон" з освітленням розміром 6,0 х 3,0 м за адресою: пр. Центральний (пр. Леніна) - вул. Фалєєвська 2 шт.;

- Херсонське шосе,102 (двосторонній);

- пр. Героїв Сталінграду,85 (односторонній);

-вул. Генерала Карпенка 45/б (двосторонній);

- двостороннього рекламного засобу з освітленням розміром 6,0 х 3,0 за адресою: пр. Миру,15 - до вирішення справи по суті .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Виконавчий комітет Миколаївської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ,якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року справа призначена до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду 1-ої інстанції щодо правильності застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних встановлених обставин:

Відповідно до ч.1 ст. 117 КАС України - суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.3 ст. 117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, а ч.4 зазначеної статті передбачено, що адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, пересвідчитися, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції, щодо задоволення клопотання про забезпечення позову виходячи з наступного:.

Апеляційним судом встановлено, що 25.03.2016 року рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради за №295 було відмовлено у видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами в м.Миколаєві .

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістал Капітал" - задоволена частково: постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2016 року - скасована, ухвалена по справі нова постанова, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістал Капітал" - задоволені частково.

Визнано незаконним та скасовано п. 1.13 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 295 від 25.03.2016 року "Про відмову у видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві".

Зобов'язано виконавчий комітет Миколаївської міської ради розглянути питання щодо видачі наступних дозволів на розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві строком на 5 років: у вигляді рекламних засобів розміром 3,0 х 6,0 м за адресами:

- вул. Курортна (вул. Бутоми) - вул. Крилова (односторонній);

- пр. Богоявленський (пр. Жовтневий) - вул. Театральна (вул. Васляєва), поряд з ДК "Молодіжний" (двосторонній);

- вул. Кузнецька (вул. Скороходова) - вул. 1 Слобідська (односторонній);

- вул. Генерала Карпенка - вул. Курортна (вул. Бутоми) (односторонній);

- вул. Озерна (вул. Червоних Майовщиків), 17, поряд із с/м "Сільпо" (двосторонній);

- Херсонське шосе, 102 (двосторонній);

- пр. Героїв Сталінграда, 85 (односторонній);

- вул. Генерала Карпенка, 45/б (двосторонній);

- рекламного засобу типу "призматрон" з освітленням розміром 6.0 х 3.0 м за адресою: пр. Центральний (пр. Леніна) - вул. Фалєєвська;

- двостороннього рекламного засобу з освітленням розміром 4.0 х 3.0 м за адресою: пр. Миру, 15.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 30 травня 2016 року за №503 вирішено виконати необхідні роботи по демонтажу самовільно встановлених рекламних засобів.

З поданого клопотання про забезпечення позову вбачається, що позивач просить суд забезпечити адміністративний позов, шляхом заборони демонтажу , призупинити дію п.1.2 Рішення Виконавчого комітету Миколаївської ради №503 , до вирішення адміністративної справи по суті.

Позивачем обґрунтовано дане клопотання тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Капітал», оскільки відповідачем вже було демонтовано дві рекламні конструкції на виконання оскаржуваного рішення та у будь-якій час може бути ініційовано подальший процес демонтажу конструкцій, що призведе до ускладнення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення адміністративного позову і руйнування рекламних конструкцій та безповоротних витрат майна, а також завдасть значних матеріальних збитків..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 53 Рішення ЄСПЛ по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03); при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Згідно із п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії»(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V).

Згідно п.71. Рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» (Rysovskyyv. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04 ,принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, interalia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 53, та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Othersv. Romania), п. 38).

Згідно п.64 Рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), рішення набуло статусу остаточного від 15 січня 2010 року, зміст зобов'язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції ( 995_004 ) залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі "Вассерман проти Росії" (N 2) (Wasserman v. Russia) (no. 2), N 21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).

Таким чином ,враховуючи практику ЄСПЛ та необхідність забезпечення ефективності подальшого захисту прав позивача, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що товариство з обмеженою відповідальністю «Крістал Капітал» навело обґрунтування існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, а також необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав та інтересів позивача.

Крім того, ч.ч.3,4 ст. 117 КАС України визначено вичерпний перелік видів забезпечення позову, до яких відносяться зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, та заборона вчиняти певні дії, однак.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення клопотання про забезпечення позову, оскільки воно є обґрунтованим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 117,195, 197; п.1 ч.1 ст. 199; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.6 ст. 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Миколаївської міської ради - залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.05.2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її прийняття та не може бути окремо оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя- доповідач О.О.Кравець

Судді: С.Д.Домусчі

М.П.Коваль