Справа № 754/7689/17
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/7689/17 Головуючий у 1-й інстанції: Клочко І.В. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Грибан І.О.,

Губської О.А.,

за участю секретаря Маменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про скасування рішення відповідача від 01.06.2017 №8547/06 про відмову у призначенні ОСОБА_3 пенсії за нормами Закону України «Про прокуратуру», зобов'язання призначити та виплачувати призначену пенсію.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 17.05.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно вимог ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Станом на момент звернення до відповідача із вказаною заявою загальний трудовий стаж позивача за період з 04.09.1978 року по 31.03.2017 року склав 37 років 8 місяців 1 день, з яких більш ніж 23 роки стажу за вислугу років в розумінні вимог п.п.3,4,7 ч.6 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів за період з 01.08.1985 року по 11.05.1998 року - 12 років 9 місяців 10 днів, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.9-16) та розрахунком стажу роботи (а.с.51).

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві №8547/06 від 01.06.2017 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із таким рішенням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві в м. Києві, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, проаналізувавши та оцінивши вказані обставини в їх сукупності крізь призму правових норм, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про доведеність пенсійним органом правомірності своїх дій та необґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII.

За приписами ч.1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Отже, для набуття права на пенсійне забезпечення за вислугу років станом на 17.05.2017, тобто на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, стаж позивача мав становити 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 06.03.2017 року по справі №521/17017/16-а та від 17.03.2017 року по справі №347/1929/16.

Відповідно до ч.6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;слідчими, суддями;на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України;на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Проаналізувавши положення наведеної матеріальної норми, суд першої іінстанції дійшов правильного висновку, що вимоги п.п. 3,4,7 ч. 6 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII стосуються стажу роботи на посадах прокурорів, оскільки даними приписами статті 86 цього Закону чітко передбачено, що час роботи на перелічених в частині шостій посадах зараховується до вислуги років, а не до безпосереднього стажу роботи на посадах прокурорів.

Судом апеляційної інстанції з копії трудової книжки позивача станом на час звернення з заявою до відповідача встановлено, що стаж роботи позивача на посаді прокурора становить 12 років 9 місяців і 10 днів, що є недостатнім для призначення йому пенсії за вислугу років за Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, приписами якого (на час звернення з заявою до відповідача) передбачено наявність стажу на посаді прокурора - 13 років.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугою років є правомірним.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до п. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.09.2017.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: І.О. Грибан

О.А. Губська

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.