Справа № 826/4159/17
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4159/17 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача (уповноваженої особи Державної фіскальної служби України) щодо ненадання достовірної, точної та повної інформації, а також відповідних копій документів на запит №1 від 12.02.2017;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (уповноважену особу Державної фіскальної служби України) вчинити дії:

а) надати інформацію про нормативно-правові акти (в тому числі Державної фіскальної служби України), якими визначені (встановлювалися, регулювалися, змінювались тощо) в період часу з 01.01.2016 по 12.02.2017: структура територіальних органів Державної фіскальної служби України у місті Києві; штатний розпис та схема посадових окладів рядового та начальницького складу податкової міліції Міжрегіонального управління оперативного документування головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві;

б) надати копії нормативно-правових актів (документів), якими визначені (встановлювались, регулювались, змінювались тощо) штатний розпис та схема посадових окладів рядового та начальницького складу податкової міліції Міжрегіонального управління оперативного документування головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в період часу з 01.01.2016 по 12.02.2016;

в) надати відомості за період часу з 01.01.2016 по 12.02.2017 про призначене, нараховане та виплачене грошове забезпечення особі (особам), які займали посаду (посади) заступника начальника Міжрегіонального управління оперативного документування головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (в тому числі за подвійними посадами - «заступник начальника управління-начальник відділу» тощо, за наявності) без зазначення персональних даних відповідних осіб;

- стягнути на користь ОСОБА_2 з Державної фіскальної служби України моральну шкоду, завдану її протиправною бездіяльністю в розмірі 1 мінімальної заробітної плати, що встановлена державною на дату розгляду позову.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до Державної фіскальної служби України із запитом №1 на отримання публічної інформації від 12.02.2017, в якому просив:

- надати інформацію про нормативно-правові акти (в тому числі Державної фіскальної служби України), якими визначені (встановлювалися, регулювалися, змінювались тощо) в період часу з 01.01.2016 по 12.02.2017: структура територіальних органів Державної фіскальної служби України у місті Києві; штатний розпис та схема посадових окладів рядового та начальницького складу податкової міліції Міжрегіонального управління оперативного документування головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві;

- надати копії нормативно-правових актів (документів), якими визначені (встановлювались, регулювались, змінювались тощо) штатний розпис та схема посадових окладів рядового та начальницького складу податкової міліції Міжрегіонального управління оперативного документування головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в період часу з 01.01.2016 по 12.02.2016;

З метою економії бюджетних коштів, спрямованих на фінансування діяльності ДФС України, керуючись ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в разі значної кількості аркушів документів, направити зазначені нормативно-правові акти в електронному вигляді на ел. пошту .

- надати відомості за період часу з 01.01.2016 по 12.02.2017 про призначене, нараховане та виплачене грошове забезпечення особі (особам), які займали посаду (посади) заступника начальника Міжрегіонального управління оперативного документування головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (в тому числі за подвійними посадами - «заступник начальника управління-начальник відділу» тощо, за наявності) без зазначення персональних даних відповідних осіб;

Інформацію та відомості щодо питань, викладених у пунктах 1 та 3 даного запиту заявник просив викласти на паперовому носії та направити на поштову адресу: вул. Березова, 2, м. Сміла, Черкаська область, 20700.

Запит №1 на отримання публічної інформації від 12.02.2017 отримано уповноваженою особою Державної фіскальної служби України 20.02.2017, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення (цінного листа з описом вкладення).

Посилаючись на ту обставину, що станом на 20 березня 2017 року ним не було отримано відповідь на вказаний запит, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідь на запит позивача було надано Державною фіскальною службою України у встановлений законодавством строк листом від 24.02.2017 № 2765/К/99-99-05-02-03-14, на підтвердження чого надано копію витягу з журналу обліку вихідних документів, отриманих структурними підрозділами ДФС «нарочно».

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст.1 цього Закону встановлено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку коли інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Згідно з ч. 5 статті ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч. 4 цієї статті у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що розпорядник інформації зобов'язаний у п'ятиденний строк, надати відповідь на інформаційний запит або відмовити у його задоволенні. У випадку, встановленому ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації продовжити строк розгляду запиту з повідомленням заявника.

Відповідачем надано копію листа про розгляд запиту від 24.02.2017 № 2765/К/99-99-05-02-03-14, адресованого ОСОБА_2 (24-27).

У вказаному листі надано відповідь позивачу на питання, зазначені у запиті від 12.02.2017 та міститься посилання на відправлення копій запитуваних документів також на електронну пошту.

Проте, як стверджує ОСОБА_2, вказаний лист він не отримував.

На підтвердження відправлення листа позивачу відповідачем надано копію журналу обліку вихідних документів, отриманих структурними підрозділами ДФС «нарочно». В журналі зазначено за реєстраційним номером документа 2765/К/99-99-05-02-03-14 адресатом ОСОБА_2, прізвище Березницька.

Доказів відправлення цього листа на поштову чи електронну адресу ОСОБА_2 чи доказів вручення особисто відповідачем не надано.

Реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку на надання відповіді.

Належними і допустимими доказами відправлення відповіді є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв'язку про його прийняття (пункт 66 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270), опис вкладення у цінний лист, зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у разі вручення заявнику особисто.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не спростовано доводи позивача щодо оскаржуваної бездіяльності стосовно надання йому відповіді на запит, оскільки не надано належних доказів направлення відповіді на запит.

З огляду на викладене, оскаржувана бездіяльність відповідача є протиправною, а порушені права позивача на доступ до публічної інформації підлягають відновленню шляхом зобов'язання відповідача надати відповідь на запит.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Розглядаючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з такого.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»від 31.03.95 N 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки позивачем не надано жодних доказів заподіяння моральної шкоди, не вказано, в чому саме виразилось заподіяння моральної шкоди, не обґрунтовано розмір шкоди, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави вважати, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що мало наслідком неправильне вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 167, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_2 №1 від 12.02.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України надати відповідь на запит ОСОБА_2 №1 від 12.02.2017 в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 14.09.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.