Справа № П/811/1121/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 вересня 2017 року м. Київ К/800/26851/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, в якому просив визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України від 25.07.2016р. №15/2-2789 у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та встановлення ІІ групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України; зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги, подані позивачем за місцем проходження служби із заявою від 20.05.2016р., у місячний строк з моменту набрання постанови суду по даній справі законної сили.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року, позов задоволено: визнано протиправною відмову, надану Міністерством внутрішніх справ України листом від 25.07.2016р. № 15/2-2789, у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та установленням йому II групи інвалідності, яка настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ; зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.12.2015р. щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та установленням йому II групи інвалідності, що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Міністерство внутрішніх справ України звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на вказані судові рішення, яка ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 04.08.2017р., з урахуванням положень ст.ст.213,214 КАС України, залишалась без руху у зв'язку із несплатою судового збору.

Недолік касаційної скарги відповідачем усунуто, судовий збір сплачено.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судами, наказом №85 від 06.02.2001р. ОСОБА_1 звільнено з органів МВС України, а 19 липня 2002 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності, про що видано довідку МСЕК серії №047742, в якій зазначено, що причина інвалідності - захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" позивачу було проведено виплату одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

30.09.2015р. позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ, й визначено більший відсоток ступеню втрати працездатності.

29.12.2015р. позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління МВС України в Кіровоградській області із заявою щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги та надав документи, згідно з переліком, визначеним п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. № 850 (далі - Порядок №850).

Департаментом фінансово-облікової роботи МВС України вказаний комплект документів було повернуто без права на виплату одноразової грошової допомоги на підставі п.4 Порядку №850.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII від 20 грудня 1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12 травня 2007 року затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №707), пунктом 1 якого передбачено, що у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми.

В подальшому Кабінет Міністрів України прийняв постанову №850 від 21 жовтня 2015 року (набрала чинності 31 жовтня 2015 року), якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850), згідно з п.2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

За змістом же пункту 4 вказаного Порядку якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

З огляду на встановлені обставини справи, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов'язання відповідача розглянути матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів п.5 ч.5 ст.214 КАС України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути відповідачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник