Справа № 286/1634/17
Суддя: Невмержицький С. С.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1634/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького С. С.

суддів Кондратюка В.І., Гришковець А.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він ОСОБА_1 звільнений з військової служби 26.12.2005 року, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 12.07.2007 року отримав ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язано з проходженням військової служби.

Позивачем було подано на адресу відповідача через уповноважений орган заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Проте, відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначеної одноразової грошової допомоги.

Тому просить суд:

- поновити процесуальний строк для подачі цього позову, як пропущений з поважних причин,

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби,

- скасувати пункт №8 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31 березня 2017 року щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 2 групи у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з прийняттям участі у розгляді справи №127/11474/17 Вінницьким міським судом Вінницької області, але належних доказів на підтвердження зазначеного не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він приймає участь у розгляді справи №127/11474/17.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи та дослідивши матеріали справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач з 04.10.2005 року по 26.12.2005 року проходив військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.8) та довідкою виданою Овруцьким об`єднаним міським військовим комісаріатом від 24.10.2007 року №1634 (а.с.12).

21.12.2005 року Військово-лікарською комісією Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні ОСОБА_1 видано свідоцтво про хворобу №21/114, відповідно до якого останній визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку з діанозом шизофренія, гебефренічна форма, захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (а.с.10). Наразі рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 18.11.2016 року встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про хворобу №21/114 від 21.12.2005, виданого ВЛК Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні, в якому прізвище, ім.»я та по батькові вказано « ОСОБА_1 » (а.с.39).

18.07.2007 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 була встановлена друга група інвалідності з 12.07.2007 року на строк до 01.08.2008 року, захворювання пов`язане з проходженням військової служби, ступінь втрати його професійної працездатності становить 65% (а.с.10-11).

У зв`язку з вказаним захворюванням ОСОБА_1 неодноразово встановлювалась ІІ група інвалідності, останній раз 06.11.2015 року на строк до 01.12.2017 року (а.с.13-17,21-24).

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 18.04.2013 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним з 21.12.2005 року (а.с.18).

22.04.2013 року рішенням Овруцького районного суду Житомирської області призначено ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_1 , 1987 р.н. (а.с.19,20).

05.08.2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язано з проходженням військової служби (а.с.27), яка була повернута 10.08.2016 року, по причині відсутності у пакеті документів копії війського квитка, довідки МСЕК та інших документів (а.с.28)

26.08.2016 року позива повторно звернувся до Овруцького об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги (а.с.29).

10.08.2016 року Житомирським обласним вій

З протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.03.2017 року №30 вбачається, що комісія дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги особам, які звільнені з військової служби до набуття чинності Закону України від 4 квітня 2006 року №359-IV»Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, та інвалідність яким встановлено до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 року №975, оскільки відповідно до ст..58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (а.с.42).

Закон, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, - є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII (далі - Закон 2011).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону 2011 (в редакції на час звернення позивача із заявою про виплату) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва)чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів,призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».

Так, відповідно до пункту 2 частини другої вказаного Порядку, звільненим з військової служби військовослужбовцям, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження при встановленні інвалідності II групи грошова допомога виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.

Тобто, положення Постанови № 499 та Порядку поширюють свою дію на порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги звільненим з військової служби особам у разі настання інвалідності, що сталася після 1 січня 2007 року, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Підтвердженням даної позиції є, зокрема, приписи Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284, виплату яких було завершено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

Так, відповідно до пункту другого частини другої даного Порядку особам, звільненим з військової служби у разі настання, зокрема, II групи інвалідності внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період виконання обов`язків військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби, грошова допомога виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення, виходячи з грошового забезпечення, передбаченого ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Поряд з цим, до правовідносин у таких суспільних відносинах, що виникли з 01 січня 2014 року застосовуються норми постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Отже, на даний час порядок виплати одноразової грошової допомоги регулюється двома постановами Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року та №975 від 25 грудня 2013 року з врахуванням часу виникнення юридичних правовідносин, яких вони стосуються.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Згідно пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності, що зазначена у довідці МСЕК.

Враховуючи те, що вперше позивачу встановлено ІІ групу інвалідності 12 липня 2007 року, і при повторному огляді група інвалідності у позивача не змінилась, то до спірних правовідносин слід застосовувати Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, оскільки право на отримання зазначеної допомоги позивач набув саме 12 липня 2007 року.

У відповідності до ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи те, що права та охоронювані законом інтереси позивача порушені, що вбачається із змісту позовної заяви, то суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог для повного захисту прав та інтересів позивача.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у зв`язку із встановленням позивачу ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження строкової військової служби, він має право на одноразову грошову допомогу згідно з положеннями ч.2 ст.16 Закону № 2011,

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач Міністерство оборони України, як суб`єкт владних повноважень, не спростував доводи позивача.

Позивач просить поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду, який пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючі ті обставини, що відповідь позивачу від Департаменту фінансів МО України надана в квітні 2017 року, а до суду позивач звернувся в червні 2017 року, в поновленні пропущеного строку звернення до адміністративного суду немає необхідності, оскільки позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в межах встановленого законом строку.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, норми права, що їх регулюють, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 11, 17, 69, 71, 86, 159, 162, 163 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, оформлене протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 31.03.2017 року №307.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві; відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.п.2 п.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008, № 499, в редакції від 11.08.2011.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана через Овруцький районний суд в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. С. Невмержицький

Судді: В.І.Кондратюк

А.Л.Гришковець