Справа № 810/2300/16
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2300/16 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрзооветпромпостач" до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрзооветпромпостач" (далі - позивач, ТОВ "НВП "Укрзооветпромпостач") звернулось до суду з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (далі - відповідач, Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.01.2016 № та № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Вишгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області, яка є правонаступником Ірпінської ОДПІ, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ТОВ "НВП "Укрзооветпромпостач" (код за ), зареєстровано як юридичну особу в Макарівській районній державній адміністрації 21.12.2010 (Свідоцтво про державну реєстрацію від 21.12.2010 № 0001215), як платник податків на час проведення перевірки перебувало на обліку в Ірпінській ОДПІ (Макарівське відділення) Головного управління ДФС у Київській області.

У період з 23.12.2015 по 29.12.2015 працівниками Ірпінської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській областіь документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрзооветпромпостач" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Фирус-Мет 2007» () за період з 01.12.2014 по 31.12.2014, ТОВ «Босхор-5» () за період з 01.03.2015 по 31.03.2015.

За результатом вказаної перевірки складено Акт перевірки від 06.01.2016 № 6/22-4/37051349 (а.с. 34-46 Том I).

У висновках зазначеного Акта перевірки зафіксовано порушення ТОВ "НВП "Укрзооветпромпостач" норм діючого законодавства, а саме:

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 380 000 грн., в т.ч.: за грудень 2014р. в сумі 220000 грн., за березень 2015р. в сумі 160 000 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду на загальну суму 335236 грн., в т.ч. за грудень 2014р. в сумі 175236 грн., березень 2015р. 160 000 грн., та до завищення суми від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19 - рядок 20.1) на загальну суму 44764 грн. за грудень 2014р.

Вказаних висновків відповідач дійшов у зв'язку з наступним.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що у спірний період між позивачем та ТОВ «Фирус-Мет 2007» () було укладено договорів купівлі - продажу (триптофану, вітаміну Е Ровимикс) від 21.12.2014 № 97.

На підставі первинних документів, що складені на підставі вказаних господарських операцій позивачем було сформовано суму податкового кредиту та включено її до податкового кредиту відповідного періоду.

Водночас, податковий орган в Акті перевірки, обґрунтовуючи свою позицію, посилається на те, що в результаті проведеного аналізу бази даних ІС «Податковий блок» було встановлено, що ТОВ «Фирус-Мет 2007» має 7 стан (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей), свідоцтво платника ПДВ від 01.11.2014 № 200192916 анульоване, звіт форми 1-ДФ до ДПІ не подавався, встановлено відсутність основних засобів.

Також відповідач в Акті перевірки зазначив, що при проведенні вибіркового аналізу «Єдиного реєстру податкових накладних» було встановлено, що ТОВ «Фирус-Мет 2007» у грудні 2014 року здійснювало придбання електродвигунів та цукру.

Відповідач не зміг встановити, яким саме підприємством було придбано триптофан та вітамін Е Ровимикс у виробника вказаних продуктів, а також не встановлено, яким підприємством було здійснено імпорт вказаних продуктів на митну територію України.

У зв'язку з чим, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «Фирус-Мет 2007» здійснило підміну номенклатури товарів (робіт), послуг у періоді грудень 2014 року.

Також в спірний період, позивач на підставі договору купівлі - продажу (вітаміну Е Ровимикс Е 50) від 17.03.2015 № 81 здійснював господарські операції з ТОВ «Босхор -5».

На підставі первинних документів складених на підставі вказаних господарських операцій позивачем було сформовано суму податкового кредиту та включено її до податкового кредиту відповідного періоду.

Водночас, відповідач в Акті перевірки, обґрунтовуючи свою позицію, посилається на те, що в результаті проведеного аналізу бази даних ІС «Податковий блок» було встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Босхор -5» є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно - технічним обладнанням; до ДПІ не подавався звіт форми 1-ДФ; встановлено відсутність основних засобів.

При проведенні вибіркового аналізу «Єдиного реєстру податкових накладних» було встановлено, що ТОВ «Босхор -5» у березні 2015 року здійснювало придбання наступних товарів: лузга соняшникова, відходи третьої категорії, цукор, інкубація бройлерних яєць КОББ-500, яйце інкубаційне гніздо, трійник, коліно, муфта, роз'ємне з'єднання, американкаперехідник (редукція), кран, трійник, МРН, труба, різьба, футорка, кріплення для труб, льон/волокно, поста «Унипак», компонент моторного палива альтернативний, масло селянське, обробка даних для видачі сертифікату відкритого ключа електронного цифрового підпису, постачання компоненти сумісної роботи з ключем АЦСК КП "Надійний засіб ЕЦП" до закінчення терміну дії відкритого ключа ЕЦП.

Відповідач не зміг встановити, яким саме підприємством було придбано триптофан та вітамін Е Ровимикс у виробника вказаних продуктів, а також не встановлено, яким підприємством було здійснено імпорт вказаних продуктів на митну територію України.

У зв'язку з чим, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «Босхор -5» здійснило підміну номенклатури товарів (робіт), послуг у періоді грудень 2014 року.

Крім того, відповідач в Акті перевірки посилається на порушену СВП ГУ ДФС у Запорізькій області кримінальну справу від 19.06.2014 № 0000037 відносно посадових осіб ТОВ «Фирус-Мет 2007» та відносно посадових осіб ТОВ «Босхор-5» за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, відповідач зробив висновок, що ТОВ «Фирус-Мет 2007» та ТОВ «Босхор-5» здійснювали діяльність пов'язану з наданням вигоди третім особам.

На підставі висновків Акта перевірки, відповідачем 25.01.2016 були прийняті податкові повідомлення - рішення:

- № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) (14010100) на суму 502 854 грн., з яких 335 236 грн. за основним платежем та 167 618 грн. за штрафними санкціями (а.с. 31 Том I);

- № форми «Р», яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість (сума завищення від'ємного значення податку на додану вартість) у розмірі 44 764 грн. (а.с. 33 Том I).

Не погоджуючись з висновками акта перевірки та прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Податковим кредитом, у розумінні підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктами 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка має містити визначені цією статтею обов'язкові реквізити.

Згідно пункту 201.4 статті 201 Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця.

Приписами пунктів 201.7, 201.8, 201.10 статті 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, формування податкового кредиту є відображенням наслідків господарських операцій у податковій звітності.

Податкова звітність ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, який є обов'язковим.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у частині 1 встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинних документів встановлені частиною 2 цієї статті.

За визначеннями цього Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, будь-які документи можна вважати первинними, що є підставою для їх врахування в податковому обліку, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, необхідною умовою для віднесення сум сплаченого ПДВ - до податкового кредиту, є факт дійсного проведення господарських операцій, обумовлених відповідними угодами, що має засвідчуватись належними первинними документами.

Виходячи із викладеного, перевірці підлягає реальність здійснення між позивачем та його контрагентами спірних господарських операцій. При цьому, докази, на обґрунтування доводів сторін, відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні оцінюватись судом у їх сукупності.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, позивачем (покупець) у перевіряємий період був укладений з ТОВ "Фирус-Мет 2007" (продавець) договір купівлі - продажу від 21.12.2014 № 97 (а.с. 72-73 Том II).

Відповідно до пункту 1.1 даного договору, продавець зобов'язується в порядку та на умовах, зазначених у даному договорі, передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти по якості та кількості та сплатити вартість наступного товару: триптофан кормовий, вітамін Е Ровимикс Е 50.

Продавець підтверджує, що товар належить йому на праві власності, не є предметом застави чи іншим засобом забезпечення зобов'язань перед будь-якими фізичними, юридичними особами чи державою (пункт 1.2 договору).

Ціна кожної партії товару зазначається сторонами в специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін, які є невід'ємною частиною цього договору (пункт 2.1 вказаного договору).

Загальна вартість даного договору складається з вартості всіх партій товару, зазначених в специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору (пункт 2.3 вказаного договору).

Прийом-передача товару відбувається на складі, зазначеному в специфікаціях (пункт 3.1 вказаного договору).

Продавець надає покупцю наступні документи на кожну партію товару: рахунок - фактуру, видаткову накладну, податкову накладну (пункт 3.2 договору).

На підтвердження реальності вказаного договору, позивач надав суду наступні документи: Специфікацію № 1 від 21.12.2014 (триптофан - 1000 кг., на загальну суму 360000 грн. в т.ч. ПДВ, вітамін Е Ровимикс Е 50 - 4000 кг., на загальну суму 960000 грн.); видаткову накладну від 25.12.2014 № 205; прибутковий ордер № 1539; податкову накладну від 25.12.2014 № 205 на загальну суму 660 000 грн. в т.ч. 110 000 ПДВ; видаткову накладну від 24.12.2014 № 197; прибутковий ордер № 1617; податкову накладну від 24.12.2014 № 197 на загальну суму 660000 грн. в т.ч. 110000 грн. ПДВ.

На підтвердження транспортування вказаного товару, позивачем було надано суду копії товарно-транспортних накладних від 24.12.2014 № 197 та від 25.12.2014 № 205, а також копії наказів про прийняття на роботу водіїв (ОСОБА_3, ОСОБА_4), копію з Журналу обліку приймання вантажів та копії наступних договорів, а саме: договору найму (оренди) транспортного засобу від 23.01.2014 (укладеного між ОСОБА_5 «наймодавець» та позивачем «наймач» про передачу в тимчасове платне користування строком на 2 роки транспортних засобів - автомобіль марки - Renault модель Premium 440, випуску 2008 року, колір - синій, реєстраційний номер НОМЕР_3); договору найму (оренди) транспортного засобу від 10.01.2013 (укладеного між ОСОБА_2 «наймодавець» та позивачем «наймач» про передачу в тимчасове платне користування строком на 2 роки транспортних засобів - автомобіль марки ISUZU, модель NQR 71P, випуску 2008 року, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_4), а також договору оренди транспортного засобу від 31.12.2013 № 31 (укладеного між ПрАТ «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» та позивачем про оренду напівпричіпу бортового тентованого - С, марки МАЗ, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_5) (а.с. 77-81, 84-87 Том I).

Матеріали справи свідчать, що позивач повністю розрахувався з ТОВ "Фирус-Мет 2007" за отриманий товар, що підтверджується взаєморозрахунками з постачальниками за період з 01.03.2014 по 31.03.2015; Звітами про дебітові і кредитові операції по рахунку НОМЕР_9 «НВП Укрзооветпромпостач» з 27.01.2015 по 23.03.2015 (а.с. 91-93 Том I).

Посилання відповідача на те, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ "Фирус-Мет 2007" (від 01.11.2014 № 200192916) анульовано, обґрунтовано відхилено судом першої інстанції, оскільки з наданої позивачем інформації, отриманої з офіційного Реєстру платників ПДВ, ТОВ "Фирус-Мет 2007" було зареєстроване платником ПДВ 01.11.2014, в той же час, вказана реєстрація була анульована 16.03.2015.

Крім того, в матеріалах справи міститься Витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 2, отриманий на запит від 06012015 № 9, в якому містяться податкові накладні, які були отримані позивачем від ТОВ "Фирус-Мет 2007".

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що контрагент позивача на час господарських операцій був платником ПДВ і мав законне право виписувати податкові накладні, на підставі яких позивач в подальшому формував податковий кредит.

Також, 17.03.2015 між позивачем (покупець) та ТОВ "Босхор-5" (продавець) було укладено договір купівлі - продажу № 81, предметом якого є поставка Вітаміну Е Ровимикс Е 50.

За умовами вказаний договір є повністю тотожним з договором, що укладений позивачем з ТОВ "Фирус-Мет 2007".

На підтвердження реальності вказаного договору, позивач надав суду наступні документи: Специфікацію № 1 від 17.03.2015 (поставка вітаміну Е Ровимикс Е 50 - 4 000 кг., на загальну суму 960 000 грн. в т.ч. ПДВ); видаткову накладну від 30.03.2015 № 38; прибутковий ордер № 362; податкову накладну від 30.03.2015 № 38 на загальну суму 480000 грн. в т.ч. 80000 ПДВ; видаткову накладну від 31.03.2015 № 60; прибутковий ордер № 361; податкову накладну від 31.03.2015 № 60 на загальну суму 480000 грн. в т.ч. 80000 грн. ПДВ.

Крім того, в матеріалах справи міститься Витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 20, отриманий на запит від 15042015 № 20, в якому містяться податкові накладні , які були отримані позивачем від ТОВ "Босхор-5".

На підтвердження транспортування вказаного товару, позивачем було надано суду копії товарно-транспортних накладних від 30.03.2015 № 38 та від 31.03.2015 № 60, а також копії наказів про прийняття на роботу водіїв (ОСОБА_6, ОСОБА_7), копію з Журналу обліку приймання вантажів та копії наступних договорів, а саме: договору оренди транспортного засобу від 31.12.2013 № 15 (укладеного між ПрАТ «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» та позивачем про оренду вантажного сідлового тягача марки MAN TGA 18.480 4X2 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_6, рік випуску 2008 та напівпричіпу самоскид марки MEGA MNW 35S, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_7); договору оренди транспортного засобу від 01.01.2014 № 16 (укладеного між ПрАТ «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» та позивачем про оренду вантажного бортового тентованого автомобіля марки ISUZU NQR 71P, реєстраційний номер НОМЕР_8, рік випуску 2008 року).

Матеріали справи свідчать, що позивач повністю розрахувався з ТОВ «Босхор-5» (з врахуванням укладеного між ТОВ «Босхор-5» та ТОВ «Мегатоп 17» договору відступлення права вимоги) за отриманий товар, що підтверджується взаєморозрахунками з постачальниками; Звітами про дебітові і кредитові операції по рахунку НОМЕР_9 «НВП Укрзооветпромпостач» з 01.06.2015 по 30.06.2015, Картки рахунку 631 (а.с. 113-125 Том I).

На підтвердження використання вказаного (поставленого/придбаного) товару у власній господарській діяльності позивачем були надані пояснення та докази на їх підтвердження (а.с. 1-250 Том II, 1-165 Том III).

Так позивач зазначив, що основними видами його діяльності за КВЕД є: виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; виробництво агрохімічної продукції; виробництво фармацевтичних препаратів та матеріалів; оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин; оптова торгівля фармацевтичними товарами; роздрібна торгівля фармацевтичними товарами, що не заперечується відповідачем.

Для того щоб здійснювати зазначені види діяльності, позивачем були укладені договора з контрагентами - постачальниками, предметом яких була купівля сировини, що використовується позивачем при виготовленні кормів для тварин та агрохімічної продукції з метою реалізації кінцевим споживачам.

Також позивачем були надані документи на підтвердження того факту, що виготовлений ним товар був реалізований наступним суб'єктам господарських відносин: СП ТОВ "Нива Переяславщини", ТОВ "Стейкарго", ТОВ "Агрокапітал України", СТОВ "Агрофірма "Маяк", ТОВ "УПГ-ІНВЕСТ", ТОВ "Національний Колорит", ТОВ "Морозівська Птахофабрика", СПОП "Відродження", ПП "Росава-Агро", ТОВ "Українська молочна компанія", ТОВ "Птахофабрика Поділля", ТОВ "Вишгородський експериментальний комбікормовий завод", ПрСГП по птахівництву "Марія", ПП "Аграрна компанія 2004", ПрОП "Вперед".

Крім того, позивач було надано суду документи на підтвердження прибутковості його діяльності.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на порушення СВП ГУ ДФС у Запорізькій області кримінальної справи від 19.06.2014 відносно посадових осіб ТОВ "Фирус-Мет 2007" та відносно посадових осіб ТОВ "Босхор-5" за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, оскільки, стверджуючи про фіктивну діяльність зазначених підприємств, відповідач не надав жодних доказів, які б свідчили про факт їх реєстрації на підставну особу, підробки документів або складання фіктивних документів, у тому числі одержаних за наслідками проведених слідчих дій у рамках кримінального провадження № 0000037.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 13.09.2016 судом першої інстанції було витребувано від слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області інформацію про рух та стан кримінальної справи від 19.06.2014 №0000037; належним чином засвідчені копії процесуальних документів допиту посадових осіб ТОВ "Фирус-Мет 2007" відносно господарської діяльності ТОВ "Фирус-Мет 2007".

Листом від 28.09.2016 № 2470/23-02 ГУ ДФС у Запорізькій області повідомило, що СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2014 за №0000037 за ознаками злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України. По результатах кримінального розслідування прокурор 29.02.2016 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальних актом за підозрою ОСОБА_8 за ознаками частини 2 статті 205, частини 3 статті 27 - частини 2 статті 205 та ОСОБА_9, за ознаками статті 27 - частини 1, частини 2 статті 205 КК України. На теперішній час справа знаходиться на розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя.

Відносно суб'єкта підприємницької діяльності ТОВ «Фірус Мет», прокурором у порядку, передбаченому статтею 217 КПК України матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження № 0000024. На теперішній час досудове розслідування по зазначеному кримінальному провадженню здійснюється СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області (а.с. 184 Том III).

Також ГУ ДФС у Запорізькій області були надані суду копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальним провадженням № 0000037 та №0000024 та копію протоколу допиту засновника та директора ТОВ «Фірус-Мет 2007» ОСОБА_10

Як вбачається з протоколу допита свідка від 30.05.2016, ОСОБА_10 підтвердив, що він є засновником ТОВ «Фірус Мет 2007» (з власної ініціативи). Зазначив, що реєстрація підприємства проводилась юристом за довіреністю; що він нікому не доручав здійснювати господарську діяльність від імені ТОВ «Фірус Мет 2007» або представляти інтереси підприємства в банківських установах; що товариство займається купівлею - продажем товарів; що він самостійно здійснював ведення бухгалтерського та податкового обліку та складанням і поданням звітності до контролюючих органів; що він самостійно підписує податкову звітність.

Зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 21.06.2016, наданого ГУ ДФС у Запорізькій області суду першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_9 підтвердила, що з грудня 2014 року та на час надання пояснень є директором та головним бухгалтером ТОВ "Босхор-5"; була призначена на цю посаду рішенням засновників ТОВ «Босхор-5» та наказом по зазначеному підприємству; на час надання свідчень юридичною адресою підприємства було м. Ірпінь, вул. Жовтнева, 9; що вона нікому не доручала здійснювати господарську діяльність від імені ТОВ "Босхор-5" або представляти інтереси підприємства в різних установах; що вона самостійно займалася складанням податкової звітності.

На інші запитання ОСОБА_9 давати відповіді відмовилася, посилаючись на положення статті 63 Конституції України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, враховуючи зазначені обставини та наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що укладені між позивачем та ТОВ "Босхор-5", ТОВ "Фирус-Мет 2007" правочини відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочинів, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності.

Таким чином є вірним висновок Київського окружного адміністративного суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 18.09.2017 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Губська Л.В.

Оксененко О.М.