Справа № 497/18/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 497/18/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Раца В.А.

12 вересня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про поновлення процесуального строку, визнання рішення протиправним та зобовязання призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2017 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльського об'єднаного УПФ України Одеської області про поновлення строку звернення з позовом до суду; визнання протиправним та скасування рішення комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії УПФ України у Болградському районі щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 15 листопада 2016 року за №43; зобовязання УПФ України в Болградському районі Одеської області призначити йому з 20 липня 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п.«в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду із зазначеним позовом.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії УПФ України у Болградському районі щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 15 листопада 2016 року за №43.

Зобовязано Ізмаїльське обєднане УПФ України Одеської області призначити з 21 липня 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п.«в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі записів в його трудовій книжці, з урахуванням записів в ній про його роботу на посаді тракториста-машиніста.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач працював на посаді тракториста-машиніста в період часу з 1983 року по 2006 року на різних підприємствах, що підтверджено посвідченням позивача тракториста-машиніста серії ВР №121169 та трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_4, заповненої 14 березня 1990 року.

Факт того, що ОСОБА_4 працював у зазначений період трактористом-машиністом протягом повного року підтверджується архівною довідкою №1404/05-23 від 28 грудня 2016 року, виданою відділом «Обєднаний трудовий архів» територіальних громад Болградського району.

Загальний стаж роботи позивача складає більше 25 років, в тому числі на посаді тракториста-машиніста більше 20 років, що підтверджується розрахунком стажу, проведеним УПФ України в Болградському районі, але не зарахованим до пільгового стажу, оскільки документально не підтверджено безпосередню зайнятість ОСОБА_4 у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду.

20 липня 2016 року після досягнення позивачем віку 55 років у нього виникло право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

На звернення позивача до УПФ України в Болградському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, рішенням комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення УПФ України у Болградському районі за №43 від 15 листопада 2016 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком з причин відсутності необхідного пільгового стажу, посилаючись на відсутність пільгового стажу як машиніста-тракториста.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач працював трактористом-машиністом на різних підприємствах на тракторах протягом усього робочого року, а саме як трактористом на полі, так трактористом на фермах в зимовий час, так і зайнятий ремонтом та обслуговуванням тракторів, оскільки специфіка його роботи вимагала постійної зайнятості на машинах-тракторах та їх ремонту і обслуговування, тобто всі роботи, які виконував, були повязані з виробництвом сільськогосподарської продукції з використанням сільськогосподарської техніки трактора, у звязку з чим позивач набув право на пенсію на пільгових умовах як тракторист-машиніст, безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Також, судом було встановлено, що звернення позивача до відповідача мало місце 16 серпня 2016 року, а тому враховуючи, що з дня досягнення позивачем віку 55 років до дня його звернення до УПФ України в Болградському районі за призначенням пенсії не минуло більше трьох місяців, пенсія позивачу підлягає призначенню з наступного дня за днем досягнення ним 55 річного віку, тобто з 21 липня 2016 року у відповідності до ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.«в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» встановлено правило, згідно з яким при призначенні пільгових пенсій необхідне надання довідок встановленого зразка з метою підтвердження відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, і видаються підприємством, на якому особа працювала або правонаступником (пункт 20 Порядку).

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з трудової книжки, ОСОБА_4 в період з 1983 року по 2006 рік працював на посаді тракториста-машиніста (а.с.17-18).

Згідно архівної довідки відділу «Обєднаний трудовий архів територіальних громад Болградського району» №1404/05-23 від 28 грудня 2016 року позивач працював в колхозі ім. Димитрова (КСП/БСК «Кальчево») на посаді тракториста з 1983 року по 2003 рік (а.с.14).

Також, відділом «Обєднаний трудовий архів територіальних громад Болградського району» була надана архівна довідка №1403/05-23 від 28 грудня 2016 року про щорічну кількість відпрацьованих вихододнів та щомісячні суми заробітної плати за кожні роки, які були видані на підставі розрахункових відомостей за період роботи ОСОБА_4 з 1988 року по 1992 року (а.с.13).

Окрім цього, в матеріалах справи наявне посвідчення тракториста-машиніста третього розряду ВР №121169, який був виданий ОСОБА_4 15 липня 1978 року та який підтверджує право на роботу трактористом-машиністом (а.с.22).

Отже, з урахуванням наявності архівних довідок відділу «Обєднаний трудовий архів територіальних громад Болградського району», які підтверджують факт роботи позивача на посаді тракториста на підприємствах сільського господарства та трудової книжки, колегія суддів вважає, що це є достатніми доказами для підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії

Тобто, з 1983 року по 2006 рік позивач належав до осіб, які постійно були зайняті на тракторах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт, і тому весь цей період підлягає зарахуванню до його пільгового стажу, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не надано доказів того, що позивач у спірний період не був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції і за відсутності необхідного спеціального стажу не має права на призначення йому пільгової пенсії. У свою чергу право на призначення йому пільгової пенсії підтверджене даними трудової книжки позивача (а.с.17-19), архівними довідками відділу «Обєднаний трудовий архів територіальних громад Болградського району» (а.с.12-16) та розрахунком стажу УПФ України в Болградському районі (а.с.23).

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії УПФ України у Болградському районі щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 15 листопада 2016 року за №43 та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п.«в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі записів в його трудовій книжці, з урахуванням записів про його роботу на посаді тракториста-машиніста є правильними.

Разом з цим, колегія суддів також вважає безпідставними доводи апелянта, що судом першої інстанції помилково визначено дату призначення пенсії 21 липня 2016 року, а не 16 серпня 2016 року, а саме з дня звернення з відповідною заявою, оскільки за змістом ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як підтверджується паспортом громадянина України, 20 липня 2016 року позивачу виповнилося 55 років (а.с.9), у звязку з чим Ізмаїльське обєднане УПФ України Одеської області повинно було вчинити дії по призначенню позивачу пільгової пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 21 липня 2016 року, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області - залишити без задоволення.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк