Справа № 809/1029/17
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2017 р. Справа № 809/1029/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.,

за участі:

секретаря судового засідання Цугорки Н.І.,

представника позивача Вальнюка І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Виробниче об"єднання Карпати" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зобов'язання зняти арешт з нерухомого майна та заборону на його відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Виробниче об"єднання Карпати" звернулося в суд із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зобов'язання зняти арешт з нерухомого майна та заборону на його відчуження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області протиправно відмовлено зняти арешт з нерухомого майна Державного підприємства "Виробниче об"єднання Карпати" та заборону на його відчуження, оскільки виконавче провадження повернено стягувачу, а сума заборгованості позивачем погашена.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Суду пояснив, що Державним підприємством "Виробниче об'єднання Карпати" сплачено борг, який підлягав до стягнення у виконавчому провадженні. При цьому, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а тому наявні підстави для зняття арешту з нерухомого майна та заборону на його відчуження. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового розгляду відповідач належно повідомлений.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Судом з'ясовано, що 18.12.1997 між Механічним каркасно - зварювальним заводом та Івано-Франківським відділенням Державного інноваційного фонду України укладено інноваційний договір № 5/39-97.

Предметом вказаного договору було здійснення інноваційного проекту: "Впровадження технології серійного випуску новітньої продукції електрокамфорок на основі діелектричних паст". Івано-Франківське відділення Державного інноваційного фонду України зобов'язувалося внести у реалізацію проекту цільовий вклад у розмірі 140 000 грн., а Механічний каркасно - зварювальний завод реалізувати проект, досягти інноваційного результату та повернути Інвестору його вклад до 18.12.2000 року. Повернення вкладу забезпечувалося договором застави майна від 16.02.1998.

Згідно з наказом Мінпромполітики України № 403 від 09.11.1998 Державне підприємство "Виробниче об"єднання Карпати" визнано правонаступником Механічного каркасно - зварювального заводу у зв'язку з реорганізацією останнього.

У зв'язку з неповерненням Механічним каркасно - зварювальним заводом вкладів по вищевказаному договору за заявою Інвестора приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В. вчинено виконавчий напис № 907-Д від 25.12.2000 на звернення стягнення на нерухоме майно Державного підприємства "Виробниче об'єднання Карпати" загальною площею 1728 кв. м. корпус - модуль типу "Кисловодськ", яке знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Галицькій, 201 ( а.с. 9).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Гундяком Т.Д. 23.05.2012 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (ВП № 20498007) з примусового виконання виконавчого напису № 907-Д від 25.12.2000 та накладено арешт на корпус-модуль типу "Кисловодськ" загальною площею 1728 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ. вул.Галицька.201, яке належить боржнику - Державному підприємству "Виробниче об"єднання Карпати" у межах суми звернення стягнення 139500 грн. (а.с. 10)

Відомості про арешт майна Державного підприємства "Виробниче об"єднання Карпати" внесені в Державний реєстр обтяжень рухомою майна (а.с. 11).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Гундяка Т.Д. від 29.05.2012 повернено виконавчий документ стягувачу (ВП № 20488007) оскільки наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно боржника (а.с. 14).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.08.2013 замінено стягувача - Івано-Франківське регіональне відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на Львівське регіональне відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (а.с. 15).

Державним підприємством "Виробниче об"єднання Карпати" погашено заборгованість за інноваційним договором № 5/39-97 від 18.12.1997, що підтверджується платіжними дорученнями за № 12135 від 01.11.2016, № 13063, 13064 від 21.12.2016, № 11528 від 30.09.2016 (а.с. 18-21).

У зв'язку з наведеним, позивач звертався до начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано - Франківській області щодо закінчення виконавчого провадження, зняття арешту та заборону на відчуження майна Державного підприємства "Виробниче об"єднання Карпати" (а.с. 17, 22).

Листом № 04.1-29/1424 від 06.07.2017 відповідач повідомив позивача, що виконавче провадження завершено 29.05.2012, однак в платіжних дорученнях № 12135 від 01.11.2016, № 13063, 13064 від 21.12.2016, № 11528 від 30.09.2016 немає відомостей про призначення платежу саме за грошовими зобов'язаннями згідно виконавчою напису № 907-Д виданого 25.12.2000, а тому підстави для зняття арешту відсутні.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 6 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено наслідки закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа.

Частиною першою вищевказаної статті встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Аналогічне правове регулювання містила стаття 50 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, що діяла на момент прийняття державним виконавцем постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження та повернення виконавчого документ стягувачу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до розділу ІІІ пункту 20 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Гундяка Т.Д. від 29.05.2012 про повернення виконавчого документу стягувачеві (ВП № 20488007) у визначеному законодавством порядку не скасована.

Державним виконавцем при поверненні виконавчого документа стягувачеві не було знято арешт, накладений ним на майно боржника.

Відповідно до частини 1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно частини 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина 5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що заборгованість за інноваційним договором за № 5/39-97 від 25.12.1997 Державним підприємством "Виробниче об"єднання Карпати" погашено, що підтверджується платіжними дорученнями за № 11528 від 30.09.2016, № 12135 від 01.11.2016, № 13063, 13064 від 21.12.2016 (а.с. 18-21).

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, суд вважає за необхідне здійснити захист прав та інтересів позивача шляхом зобов'язання відповідача до зняття арешту з нерухомого майна, що належить позивачу та вказане у постанові державного виконавця від 23.05.2012.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем за наслідками виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 907-Д від 25.12.2000 не вчинено дій по зняттю арешту з нерухомого майна позивача, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позов Державного підприємства "Виробниче об"єднання Карпати" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зобов'язання зняти арешт з нерухомого майна та заборону на його відчуження підлягає до задоволення.

У відповідності до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи дане положення, оскільки Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь Державного підприємства "Виробниче об"єднання Карпати" 1600 грн. сплаченого ним судового збору.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зняти арешт з нерухомого майна та заборону на його відчуження (реєстраційний номер 12531079): корпус - модуль типу "Кисловодськ" загальною площею 1728 кв. м. який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Галицькій, 201, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.05.2012 у ВП № 20498007.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області() за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства "Виробниче об"єднання Карпати" () 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 13.09.2017.