Справа № 826/28218/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Кобаля М.І., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича (далі по тексту - відповідач 1, Уповноважена особа) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 2, Фонд), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПAT «Єврогазбанк» щодо включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПAT «Єврогазбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою в розмірі 185 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349658 від 06.2014 р.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Єврогазбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою в розмірі 185 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349658 від 18.06.2014 р. в порядку визначеному чинним законодавством;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії, щодо виплати грошових коштів у розмірі, визначеному частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що розміщені за договорами банківського рахунку у ПАТ «Єврогазбанк» на користь ОСОБА_3

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПAT «Єврогазбанк» щодо включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПAT «Єврогазбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою в розмірі 185 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349658 від 06.2014 р. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПAT «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Єврогазбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою в розмірі 185 000,00 грн на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349658 від 18.06.2014 р в порядку визначеному чинним законодавством. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне..

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_3 (вкладник) та ПАТ «Єврогазбанк» (банк) укладено договір банківського вкладу з фізичною особою від 18 червня 2014 року № 349658, за умовами якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № 102 та приймає від вкладника грошові кошти в національній валюті України строком на 30 днів (до 18.07.2014). Вкладник вносить готівкою або перераховує безготівковим шляхом грошові кошти в сумі 185 000 грн. За використання грошових коштів банк сплачує вкладнику проценти із розрахунку 23 % річних.

Згідно з квитанцією №81502 від 18.06.2014 позивачем внесено на власний депозитний рахунок кошти в сумі 185 000 грн.

Разом з тим, з досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з порушенням нормативів та наявністю проблем з ліквідністю, що становило реальну загрозу невиконання Банком своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами, а також потреб у посиленому контролі за діяльністю банку, на підставі ст.ст. 7, 15, 55 Закону України «Про Національний банк», ст.ст. 66, 67, 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність», з метою захисту інтересів вкладників та кредиторів AT «ЄВРОГАЗБАНК» постановою Правління Національного банку України від 17.06.2014 року №366/БТ (є банківською таємницею), до AT «ЄВРОГАЗБАНК» було застосовано заходи впливу за порушення банківського законодавства.

З дати прийняття Постанови НБУ №366/БТ до 18.12.2014 року включно в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» було зупинено здійснення таких операцій, зокрема:

- залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб у національній та іноземній валютах;

- відкриття поточних рахунків (утому числі карткових) та залучення на поточні рахунки клієнтів (у тому числі карткові) - фізичних осіб (резидентів) коштів у національній та іноземній валютах.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014 року №424 «Про віднесення ПАТ «Європейський газовий банк» до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16.07.2014 №57 з 17.07.2014 року в ПАТ «Європейський газовий банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці.

Рішенням виконавчої дирекції від 13.10.2014 року №111 було продовжено строк тимчасової адміністрації до 17.11.2014 року.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 року №725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Європейський газовий банк». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №121 від 18.11.2014 року «Про початок процедури ліквідації та виведення банку з ринку».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2014 року №150 «Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» з 19.12.2014 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ВРОГАЗБАНК» призначено провідного юрисконсульта відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемка Романа Анатолійовича.

Відповідно до відомостей, розташованих на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банком-агентом, що здійснює виплату коштів вкладникам ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК» є ПАТ «Банк «Київська Русь».

Не отримавши гарантованого відшкодування та дізнавшись про свою відсутність у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачами не надано жодного належного доказу, який би свідчив про поважність причин не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Уповноваженою особою не надано доказів встановлення нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що зазначені в частині третій статті 38 Закону № 4452-VI, чи доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, мотивуючи свою позицію наступним.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - «Фонд») визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 р. № 4452-VI (надалі за текстом - «Закон № 4452-VI»).

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 27 Закону № 4452 регулюється порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

При цьому, у відповідності до частини 6 цієї статті, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно частини 5 ст. 27 Закону № 4452, протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

У відповідності до п.п.3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно п.п.2, 4 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

За змістом частини 1 статті 35 Закону № 4452-VI здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

В силу вимог частини 2 статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 1 статті 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Підстави для визнання правочину (у тому числі договору) нікчемним визначені, зокрема, у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Так, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI нікчемними є правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку за умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Договір банківського вкладу № 349658 від18.06.2014 року не передбачає платежів чи передачі майна з метою надання переваги окремим кредиторам, а відтак посилання Уповноваженої особи на пункт 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI є необґрунтованим.

Твердження відповідача про те, що депозитний договір було укладено з метою дроблення іншого вкладу обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки таке твердження не підтверджено ані прямим, ані непрямим чином.

Покликання відповідача-1 на Постанову НБУ від 17.06.14р. №366/БТ «Про застосування до ПАТ «Єврогазбанк» заходів впливу та призначення куратора», не заслуговують на увагу з огляду на те, що такі обмеження адресовані посадовим особам Банку, а не владникам, відтак невиконання посадовими особами Банку вказаного рішення, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) відповідно до Закону № 4452-VI.

Покликання апелянта на те, що Позивач не включений до переліку вкладників на підставі норм пункту 7 ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI, оскільки кошти на вкладний рахунок Позивача надійшли внаслідок так званого «дроблення» вкладу інших клієнтів банку, що є порушенням вимог договору банківського вкладу - також необґрунтовані, виходячи з наступного.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України від 05.04.01р. № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Так, відповідно до пунктів 7.1.1, 7.1.5. статті 7 Закону № 2346-III, вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору.

Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Відповідно до пункту 24.3 статті 24 цього ж Закону, при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.

Матеріали справи містять відповідним чином оформлену квитанцію №81502 від 18.06.2014 року відповідно до якої ОСОБА_3 вносив на депозитний рахунок готівкові кошти в розмірі 185000,00 грн.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що кошти були внесені на рахунок Позивача через касу банку до запровадження тимчасової адміністрації, що також виключає висновок про порушення вимог Закону № 4452-VI.

В матеріалах справи наявний Наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича від 22.12.2014 року №178/1, відповідно до якого визнано нікчемними всі правочини згідно переліку, який додається до цього Наказу. Відповідно до витягу до Наказу від 22.12.2014 року №178/1 договір банківського вкладу позивача від 18 червня 2014 року № 349658 визнано нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемко Р.А. не вказано на якій підставі уповноважена особа дійшла висновку про нікчемність вказаного договору.

Відповідачами не наведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу №349658 від 18.06.2014; відповідачами також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 КАС України, однак, виходячи із формулювання позовних вимог, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Доводи апелянта про те, що за змовою посадових осіб Банку реалізовано злочинну схему щодо дроблення рахунку іншого клієнта з метою створення штучного зобов'язання Банку та отримання коштів за рахунок Фонду не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні КАС України.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 4 статті 72 КАС України передбачено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

З огляду на наведені правові норми та враховуючи, що вимоги позивача не були включені Уповноваженою особою до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про обґрунтованість позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Крім того, під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що на адвокатський запит представника позивача - ОСОБА_4 про надання інформації, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» ОСОБА_5 було надано представнику позивача: копію «Звіту уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про здійснення тимчасової адміністрації та виконання плану врегулювання в АТ «Єврогазбанк».

З наявної в матеріалах копії «Звіту» вбачається, що останній підписаний ОСОБА_5 та затверджений Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протокол №258/14 від 11.12.2014 року Директором-розпорядником ОСОБА_6; копія Протоколу засідання комісії з перевірки договорів АТ «Єврогазбанк», який підписаний головою та членами комісії, проте не затверджений уповноваженою особою ОСОБА_5

Під час розгляду справи у судовому засіданні, представник відповідача ОСОБА_7 повідомив суд, що «Протокол засідання комісії з перевірки договорів АТ «Єврогазбанк» від 17.09.2014 року як у уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк», так і у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відсутній.

З метою забезпечення додержання вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, 15.07.2017 року суд апеляційної інстанції звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із запитом, в якому було поставлено питання: «Чи існує Звіт уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про здійснення тимчасової адміністрації та виконання плану врегулювання в АТ «Єврогазбанк» та Протокол засідання комісії з перевірки договорів АТ «Єврогазбанк» від 17.09.2014 року.

На вказаний запит, представником відповідача ОСОБА_7 була надана копія Звіту уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про здійснення тимчасової адміністрації та виконання плану врегулювання в АТ «Єврогазбанк», однак представником відповідача не було надано копії Протоколу засідання комісії з перевірки договорів АТ «Єврогазбанк» від 17.09.2014 року.

Під час розгляду справи у судовому засіданні, представник відповідача ОСОБА_7 зазначив, що Протокол засідання комісії з перевірки договорів АТ «Єврогазбанк» від 17.09.2014 року у уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» - відсутній.

Крім того, представник апелянта стверджує, що один із доказів нікчемності договорів - є Акт перевірки правочинів, укладених між ПАТ «Єврогазбанк» та іншими фізичними особами від 26.10.2016 року. Відповідно до даного Акту правочини, які були віднесені до заблокованих в кількості 270 на загальну суму 45584083,72 грн. за обсягами які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування після з'ясування всіх юридичних обставин та згідно наказу №178/1 від 22.12.2014 року визнані нікчемними.

Суд, дослідивши даний доказ встановив, що вказаний факт лише підтвердив, що Наказом №178/1 від 22.12.2014 року було визнано нікчемними якісь правочини на загальну суму 45584083,72 грн. В Акті не вказано ні реквізитів правочинів, ні конкретних осіб, які його уклали.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не може визнати такий доказ належним, і не може використовувати його як доказ правомірного віднесення договору №349658 від 18.06.2014 року до нікчемного, а отже, дії уповноваженої особи щодо не включення позивача до списку осіб, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування є неправомірними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу №349658 від 18.06.2014 року, оскільки такі дії було вчинено з порушенням вимог, встановлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що надані на адвокатський запит ОСОБА_4 відповідь та додатки (Звіт уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про здійснення тимчасової адміністрації та виконання плану врегулювання в АТ «Єврогазбанк» та Протокол засідання комісії з перевірки договорів АТ «Єврогазбанк» від 17.09.2014 року), датована 04.02.2016 року та затверджена ОСОБА_5, в той час як ОСОБА_5 з 20.01.2015 року вже не перебував в трудових відносинах з фондом, а отже не мав права надавати таку інформацію, та, як наслідок, не може розцінюватись судом як належний доказ.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає за необхідне звернутись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з листом-повідомленням про вказані обставини для реагування.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» Оберемка Романа Анатолійовича - залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді М.І. Кобаль

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кобаль М.І.

Кучма А.Ю.