Справа № 817/867/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2017 р.Р і в н еСправа №817/867/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: суддя Щербакова В.В. (головуючий), суддів Друзенко Н.В., Зозулі Д.П. , розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 ,
доМіністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина польова пошта НОМЕР_1 ,
про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , звернулися з позовом до Міністерства оборони України (далі МОУ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військова частина польова пошта НОМЕР_1 (далі ВЧ п/п НОМЕР_1 ), про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 10.06.2016 №48, про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги членам сім`ї (батьку, матері, дружині та дочці) загиблого 13.11.2015 солдата ОСОБА_5 , та зобов`язання вчинення дій щодо призначення та виплатити членам сім`ї загиблого солдата одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, з рахуванням п.5 цього Порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є батьками та членами сім`ї загиблого військовослужбовця, який проходив військову службу у зоні проведення антитерористичної операції на Сході України та приймаючи безпосередню участь у її проведенні 13.11.2015 загинув у м.Мар`їнка Донецької області. Після загибелі ОСОБА_5 сім`я отримала право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Однак, в червні 2016 року протоколом комісії відповідача №48, відмовлено позивачам у її виплаті з посиланням на те, що на час смерті військовослужбовець перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вважають, що така відмова є протиправною, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між смертю військовослужбовця (відсутність з його боку будь-яких дій, що призвели до загибелі) та станом алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначають, що подані ними документи були перевірені військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 та 10.03.2016 скеровані до Департаменту фінансів МОУ, з висновком військового комісара про те, що батьки та члени сім`ї загиблого ОСОБА_5 мають право на одержання рівними частками зазначеної грошової допомоги. Вважають, що пакет документів на виплату допомоги відповідав вимогам чинного законодавства та був розглянутий без відповідних застережень.

Відповідач, МОУ, заперечень суду не надав.

Треті особи пояснень суду не надали.

В ході судового розгляду, судом було прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходив як строкову військову службу, так і військову службу за контрактом в Збройних Силах України у ВЧ п/п НОМЕР_1 та в період з 16.10.2015 по 13.11.2015 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, сувернітету та територіальної цілісності України (а.а.с.14, 17-20).

13.11.2015 ОСОБА_5 , під час виконання свого обов`язку пов`язаного із захистом Батьківщини, загинув у м.Мар`їнка Мар`їнського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.11.2016, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 19.11.2015 №4, лікарським свідоцтвом про смерть від 16.11.2015 №202 (а.а.с.15-16, 29).

У березні 2016 року сім`я загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 (батько- ОСОБА_1 , 1957р.н., мати ОСОБА_2 , 1961р.н., дружина ОСОБА_3 , 1986р.н., дочка ОСОБА_4 , 2006р.н.) звернулися до Рівненського ОВК із заявами щодо виплати грошової допомоги та з відповідним пакетом необхідних документів, які були перевірені військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 10.03.2016 скеровані до Департаменту фінансів МОУ листом від 10.03.2016 №ВСЗ/286, у якому зазначив, що батьки та члени сім`ї загиблого ОСОБА_5 мають право на одержання рівними частками одноразової грошової допомоги (а.с.22).

Однак, рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформленого протоколом від 10.06.2016 №48, яким членам загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги, та яке було надіслане на адресу позивачів листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.07.2016 №ВСЗ/872 (а.а.с.27-28).

Вважаючи таке рішення МОУ протиправним, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , звернулися до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України в зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, проходженням військової служби у Збройних Силах України здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення №1153/2008).

Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці) (п.5 Положення №1153/2008).

Відповідно до п.251 Положення №1153/2008, в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період.

Згідно зі ст.1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У березні 2014 року, у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки, втручанням Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в Автономній Республіці Крим і місті Севастополі, Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014 оголошено часткову мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Так, в ході проведення часткової мобілізації ОСОБА_5 , відповідно до наказу військового комісара Дубенсько-Радивилівського ОРВК Рівненської області від 09.07.2015 №93, був призваний на військову службу в Збройних Силах України та направлений для проходження військової служби до військової частини в команду НОМЕР_3 , в/ч НОМЕР_4 с. Дівички Житомирської області (а.с.18).

Крім того, з довідки від 09.03.2016 №847 вбачається, що ОСОБА_5 проходив військову службу в Збройних Силах України у періоди з 22.05.2002 по 01.10.2003 та з 10.03.2015 по 13.11.2015 (а.с.20).

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2015 ОСОБА_5 відряджений в зону проведення антитерористичної операції для виконання бойових завдань, та згідно з довідкою від 22.02.2016 №4092, в період з 16.10.2015 по 13.11.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції (а.с.19).

Згідно з наказом від 01.12.2015 №26, рядового ОСОБА_5 , командира мінометної батареї 3-го механізованого батальйону, який загинув 13.11.2015 в результаті вогнепального кульового наскрізного поранення голови з розтрощенням головного мозку, внаслідок випадків ушкодження з невизначеним наміром, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Крім того, зазначено, що смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.21).

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи мобілізованим безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, де і загинув.

Положеннями ст.21-4 Закону №2232-XII передбачено, що у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, призначається і виплачується одноразова грошова допомога (ч.2). Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності іноземців або осіб без громадянства, які проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - одноразова грошова допомога), - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч.1), яка призначається і виплачується у розмірі 500 прожиткових мінімумів, встановлених законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (п.1 ч.5).

Відповідно до ч.4 ст.21-4 Закону №2232-XII, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця мають члени сім`ї, батьки загиблого (померлого) військовослужбовця. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

ОСОБА_1 , 1957р.н., та ОСОБА_2 , 1961р.н., є батьками загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , 1982р.н., ОСОБА_3 , 1986р.н., є його дружиною, а ОСОБА_4 , 2006р.н., його малолітньою дочкою (а.а.с.9-13), які на момент загибелі військовослужбовця були членами його сім`ї, та в силу вимог Закону №2232-XII мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Крім того, 10.03.2016 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 вищевказаним членам сім`ї загиблого ОСОБА_5 видано посвідчення: ОСОБА_1 батька військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби серії НОМЕР_5 ; ОСОБА_2 - матері військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби серії НОМЕР_6 ; ОСОБА_3 дружини військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби серії НОМЕР_7 ; ОСОБА_4 дитини військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби серії НОМЕР_8 . Разом з тим, 14.04.2016 Управлінням праці та соціального захисту населення Дубенської міської ради видано посвідчення, як особам - членам сім`ї загиблого військовослужбовця, згідно з якими вони мають право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни: ОСОБА_1 серія НОМЕР_9 ; ОСОБА_2 серії НОМЕР_10 ; ОСОБА_3 серії НОМЕР_11 та довідку від 13.04.2016 №3110 в тім, що її дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих ветеранів війни (ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") (а.а.с.24-26).

Згідно зі ст.41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби (п.1 ч.2 ст.16 Закону №2011-XII).

Згідно з ч.1 ст.16-1 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Підпунктом «а» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

При цьому, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975).

Згідно з п.12 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975).

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 10.06.2016 №48 (а.с.27), що комісія, на підставі ст.16-4 Закону №2011-XII, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: батьку, матері, дружині та дочці загиблого 13.11.2015 солдата ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оскільки на час загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта Мар`їнського відділення судово-медичної експертизи від 13.11.2015 №211.

При цьому, з лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_5 від 16.11.2015 №202 вбачається, що причиною смерті є вогнепальне кульове наскрізне поранення голови з ушкодженням речовин головного мозку (а.с.29).

Згідно з висновком експерта від 13.11.2015 №211, тілесні ушкодження, виявлені на тілі гр. ОСОБА_5 утворились при пострілі з вогнепальної зброї, компактним снарядом, який має високу кінетичну енергію і пробивну дію, і відносяться до тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Причиною смерті ОСОБА_5 являються множинні кульові скрізні поранення голови з переломом кісткового склепіння черепу, розтрощенням лівої півкулі головного мозку (а.а.с.30-32).

Крім того, згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 23.03.2016 №1254, поранення рядового ОСОБА_5 , 1982 року народження послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , - поранення і причина смерті, так, пов`язані з захистом Батьківщини (а.с.33).

Разом з тим, відповідно до акта службового розслідування від 11.12.2015, затвердженого командиром ВЧ п/п НОМЕР_1 , службовим розслідуванням встановлено, що в період з 18:15 особовий склад ВОП 1492, окрім вартових, який розташовувався у вентиляційному стволі шахти "Трудовська", що знаходиться на околиці м.Мар`їнка Донецької області, приймав їжу відбулася стрілянина. В результаті вказаних подій в тому числі і рядовий ОСОБА_5 загинули на місці події. Службовим розслідуванням встановлено, що внаслідок стрілянини вогнепальні поранення дістали військовослужбовці військової частини в тому числі і рядовий ОСОБА_5 . За даним фактом зареєстроване кримінальне провадження №0001774 за п.1 ч.2 ст.115 КК України (а.а.с.38-42, 49-50).

Таким чином, смерть військовослужбовця настала саме внаслідок проходження ним військової служби в зоні проведення антитерористичної операції на Сході України. При цьому, ОСОБА_5 не вчинено будь-яких дій в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок яких настала його смерть, крім мирного споживання їжі.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі відповідно до Конституції України.

Так, відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі ст.1 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Стаття 16-4 Закону №2011-XII визначає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні положення містить і Порядок №975.

Із системного аналізу правових норм слідує, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, зокрема, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті, не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги.

Оскільки ОСОБА_5 не вчиняв будь-яких дій в стані алкогольного сп`яніння, які призвели до його загибелі (смерті), то положення ч.2 ст.3 Закону №2011-ХІІ не поширюється на дані правовідносини в силу вимог п.2 ч.1 ст.3 цього Закону.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи спростовують висновок відповідача про те, що потерпілий військовослужбовець ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вчинив дії, які стали наслідком його смерті, оскільки жодним документом не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між травмами потерпілого та його станом алкогольного сп`яніння. Натомість матеріали справи свідчать про те, що смерть військовослужбовця настала від множинних кульових скрізних поранень голови з переломом кісткового склепіння черепу, розтрощенням лівої півкулі головного мозку і саме між вказаними спричиненими травмами є причинний зв`язок.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення в частині відмови позивачам призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, оскільки таке рішення прийняте МОУ з порушенням вимог діючого законодавства.

Відповідно до п.5 Порядку №975 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Аналогічний зміст закладено у нормах ст.ст.16, 16-1, 16-2, 16-3 Закону № 2011-XII.

Разом з тим, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. (ч.ч.6, 9 ст.16-3 Закону №2011-XII).

Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які на момент загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 були членами його сім`ї, в силу вимог Закону №2232-XII, Закону №2011-XII та Порядку №975, мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 500 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату його загибелі, рівними частками (солідарно).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, та те, що відповідачем не надано суду жодних доказів, а відтак не виконано процесуального обов`язку доказування правомірності оспорюваного рішення, чим фактично перекладено тягар доказування у його протиправності на самих позивачів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Підстави для застосування вимог ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 10.06.2016 №48, в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги членам сім`ї (батьку, матері, дружині та дочці) загиблого 13.11.2015 солдата ОСОБА_5 .

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, з рахуванням п.5 цього Порядку.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий cуддя Щербаков В.В.

Судді Друзенко Н.В.

Зозуля Д.П.