Справа № 461/4541/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8585/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-австрійського підприємства «Галінвест» до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 липня 2017 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

03 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 198 від 20 червня 2017 року «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі)».

03 липня 2017 року позивач подав до Галицького районного суду м. Львова заяву про забезпечення позову шляхом заборони всім фізичним і юридичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на виконання розпорядження в. о. голови Галицької районної адміністрації ЛМР № 198 від 20.06.2017 року «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі)».

05 липня 2017 року Галицький районний суд м. Львова постановив ухвалу, якою заяву задовольнив. Заборонив всім фізичним і юридичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на виконання розпорядження в. о. голови Галицької районної адміністрації ЛМР № 198 від 20.06.2017 року «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі)».

Із таким судовим рішенням не погодилася Галицька районна адміністрація Львівської міської ради та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні заяви. Так, апелянт зауважив, що позивачем не було виконано вимоги ст. 117 КАС України, та не було зазначено в заяві жодних причин у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а також обґрунтування необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову, як заборона вчиняти дії на виконання розпорядження.

Представник апелянта ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила задоволити її з підстав, що у ній наведені.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом встановлено, що 20 червня 2017 року в.о. голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження № 198 «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі)», згідно якого суб'єкту підприємницької діяльності ТзОВ «ІТМ-ІММОБІЛІЄН» слід до 30.06.2017 року в добровільному порядку забезпечити демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі) на проїжджій частині вул. Стара зі сторони пл. Князя Ярослава Осмомисла та пл. Різні. У випадку невиконання демонтажу суб'єктом підприємницької діяльності ТзОВ «ІТМ-ІММОБІЛІЄН» зазначених металевих конструкцій (огорожі) відділу комунального господарства Галицької районної адміністрації слід організувати та здійснити примусовий демонтаж самочинно встановлених конструкцій (огорожі).

Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» зазначає, що є безпідставним посилання в оскаржуваному розпорядженні на відсутність у ТзОВ «ІТМ-ІММОБІЛІЄН» дозвільних документів на встановлення огорожі та воріт, оскільки, воно не має як до них, так і до земельної ділянки жодного відношення, а їх власником і користувачем є ТзОВ СУАП «Галінвест».

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно частини 3 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Частиною 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» №14 від 29.09.2016 року).

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у справі, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення суб'єкта владних повноважень (пункт 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» №2 від 06.03.2008 року).

Існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його права та законних інтересів.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення адміністративного позову суд повинен оцінити обґрунтованість доводів позивача та дослідити наявність зв'язку між заявленими заходами забезпечення позову та предметом позову; ймовірність порушення або ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову; відсутність порушення прав, свобод та інтересів третіх осіб у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є правомірність розпорядження в.о. голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 198 від 20 червня 2017 року «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі)».

Матеріалами справи підтверджено наявність судового спору щодо законності вимог до ТзОВ «ІТМ-ІММОБІЛІЄН» про демонтаж металевих конструкцій (огорожі) на проїжджій частині вул. Стара зі сторони пл. Князя Ярослава Осмомисла та пл. Різні.

При цьому, правова оцінка дій (рішення) відповідача підлягає дослідженню лише під час розгляду даної справи по суті, а подальше виконання оскаржуваного розпорядження може не лише утруднити, але й унеможливити виконання судового рішення та вплинути на майнові інтереси позивача.

Невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Тому, висновок про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову є правильним.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про забезпечення позову шляхом заборони всім фізичним і юридичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на виконання розпорядження в. о. голови Галицької районної адміністрації ЛМР № 198 від 20.06.2017 року «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі)», оскільки згідно вимог ч. 3 ст. 117 зокрема зазначено, що суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Колегія суддів дійшла висновку, що необхідним і достатнім способом забезпечення даного адміністративного позову є зупинення дії розпорядження в.о. голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 198 від 20 червня 2017 року «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі)» до прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили.

Встановлення таких заходів забезпечення адміністративного позову до вирішення спору судом у даній справі відповідають предмету заявленого позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 117, 118, 195, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 липня 2017 року про забезпечення позову у адміністративній справі № 461/4541/17 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-австрійського підприємства «Галінвест» про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію розпорядження в.о. голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 198 від 20 червня 2017 року «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій (огорожі)» до прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 18 вересня 2017 року.