Справа № 133/1506/17
Суддя: Проць В. А.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 133/1506/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2017 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Проця В.А.

при секретарі Назарчук А.Д.

з участю адвоката Сича С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарства «Білінського» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук Анастасії Володимирівни про визнання дій щодо прийняття рішення протиправними та зобов?язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач -СФГ «Білінського» звернувся до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук Анастасії Володимирівни про визнання дій щодо прийняття рішення протиправними та зобов?язання вчинити дії.

В обґрунтування позову вказав, що 18.03.2003 року між СФГ «Праця» та СФГ «Білінського» було укладено договір купівлі-продажу, згідно із яким СФГ «Праця» передало у власність (продало), а СФГ «Білінського» прийняло у власність (купило) будівлю свинарника, загальною площею - 574,6 кв.м, що розташована за адресою: Вінницька обл., Козятинський р-н, с. Юрівка, вул. Зелена, 2б. Цього ж дня між СФГ «Праця» та СФГ «Білінського» було складено акт прийому - передачі вказаної будівлі.

06.04.2017 року СФГ «Білінського» було подано заяву державному реєстратору прав на нерухоме майно Козятинської райдержадміністрації про державну реєстрацію права власності на вказану будівлю свинарника.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Козятинської РДА Уперчук А.В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.05.2017 року №35408146 СФГ «Білінського» відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену будівлю свинарника.

СФГ «Білінського» вважає, що дії державного реєстратора щодо прийняття такого рішення є протиправними.

Оскільки СФГ «Білінського» було подано державному реєстратору всі необхідні документи, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ПорядкомПорядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, які необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на зазначений об?єкт нерухомості, а отже у відповідача не було передбачених ст. 24 Закону підстав для відмови у державній реєстрації.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сич С.М. позов підтримав і підтвердив обставини викладенні в ньому.

Відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук А.В. позову не визнала і суду пояснила, що ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Позивач же, для реєстрації прав на нерухоме майно надав договір купівлі продажу свинарника від 18.03.2003 р., який не завірений нотаріусом, стверджуючи, що даний договір купівлі-продажу, укладений 18.03.2003 року відповідно до норм ЦК в редакції 1963 року і нотаріального посвідчення не потребує.

Ст.ст. 4, 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року встановлює: щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності; щодо договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення. Права і обов'язки що виникли після укладення договору купівлі-продажу свинарника від 18.03.2003 року продовжують існувати після набрання чинності ЦК України.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Стаття 220 ЦК України регламентує, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що 18.03.2003 року між СФГ «Праця» та СФГ «Білінського» було укладено договір купівлі-продажу, згідно із яким СФГ «Праця» передало у власність (продало), а СФГ «Білінського» прийняло у власність (купило) будівлю свинарника, загальною площею - 574,6 кв.м, що розташована за адресою: Вінницька обл., Козятинський р-н, с. Юрівка, вул. Зелена, 2б. Цього ж дня між СФГ «Праця» та СФГ «Білінського» було складено акт прийому - передачі вказаної будівлі.

06.04.2017 року СФГ «Білінського» було подано заяву державному реєстратору прав на нерухоме майно Козятинської райдержадміністрації про державну реєстрацію права власності на вказану будівлю свинарника.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Козятинської РДА Уперчук А.В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.05.2017 року №35408146 СФГ «Білінського» відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену будівлю свинарника.

Суд вважає, що дії державного реєстратора щодо прийняття такого рішення є протиправними з огляду на наступне.

Так, в силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В п. 1 ч.3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 цієї ж статті Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. В ч. 5 цієї ж статті Закону визначено, що відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

В обґрунтування відмови у задоволенні заяви державний реєстратор в зазначеному рішенні вказав, що підставами для відмови у державній реєстрації права власності є те, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Наведені державним реєстратором підстави для відмови у державній реєстрації права власності не узгоджуються зі змістом ч. 1 ст. 24 Закону.

Однак, державним реєстратором у рішенні не зазначено, що подані документи не відповідають вимогам саме цього Закону.

Водночас, частиною 1 ст. 24 Закону не передбачено такої підстави для відмови у державній реєстрації права власності як наявність тієї обставини, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Натомість, викладені у рішенні державного реєстратора підстави для відмови у державній реєстрації права власності були передбачені п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону в редакції, що діяла до 13.12.2015 року (набрання чинності Законом №834-VIII від 26.11.2015 року).

Разом із цим, поза увагою державного реєстратора залишилась та обставина, що п.4 частини першої статті 24 Закону (в редакції, що діяла до 13.12.2015 року) містить дві самостійні підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а тому за наявності однієї з таких підстав державний реєстратор прав на нерухоме майно повинен чітко зазначати одну з них. Проте, відмова відповідача містить альтернативні підстави відмови.

З огляду на викладене дії державного реєстратора щодо прийняття цього рішення суперечать вимогам ч. 5 ст. 24 Закону, що є самостійною та безумовною підставою для визнання їх протиправними.

Що підтверджується Оглядом практики розгляду справ, які виникають зі спорів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженмм Постановою Пленуму ВАСУ «Про огляд практики розгляду справ, які виникають зі спорів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 18.09.2015 року №20.

Крім цього, в п. 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (надалі - Порядок), обумовлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Проте, в порушення вимог п. 23 Порядку державний реєстратор в згаданому рішенні взагалі не навів будь-якого обґрунтування для застосування зазначених ним підстав для відмови у державній реєстрації права власності.

За таких обставин дії державного реєстратора щодо прийняття рішення про відмову у державній реєстрації не відповідають загальним принципам діяльності суб?єктів владних повноважень, закріпленим в ч. 3 ст. 2 КАС України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Подані Селянським (фермерським) господарством «Білінського» державному реєстратору документи не містять ознак, визначених в ч. 1 ст. 22 Закону, тобто у них відсутні підчищення або дописки, закреслені слова тощо. Відтак, вони відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Згідно із пунктами 6, 7 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує заяву, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Така заява долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав. Після проставлення заявником підпису на заяві уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник реєструє заяву в базі даних заяв.

В п. 8 Порядку передбачено, що у разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів.

Заява СФГ «Білінського», подана державному реєстратору представником господарства ОСОБА_4 на підставі довіреності, виданої 06.01.2017 року головою СФГ «Білінського» - ОСОБА_5, була оформлена і підписана згідно із положеннями пунктів 6-8 Порядку.

Відповідно до п. 9 Порядку разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

До поданої державному реєстратору заяви було додано документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, та належним чином завірені копії паспортів та довідок про присвоєння ідентифікаційних номерів ОСОБА_4, ОСОБА_5, статуту СФГ «Білінського», довідки про закріплення коду за підприємством, витягу із розпорядження №1 від 02.01.2000 року про те, що ОСОБА_5 приступає до виконання обов?язків голови господарства, та інші необхідні документи.

Відповідно до п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

До поданої державному реєстратору заяви було додано договір купівлі-продажу вищезазначеного об?єкту нерухомості від 18.03.2003 року, укладеного міжСФГ «Праця» (продавець) та СФГ «Білінського» (покупець).

Згідно із положеннями ст. 224 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент укладання даного договору, за договором купівлі - продажу продавець зобов?язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов?язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. 153 цього ж Кодексу договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду.

Відповідно до ст. 227 цього ж Кодексу договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин.

Сторони даного договору є юридичними особами, які у належній формі врегулювали всі істотні умови договору, як то об?єкт купівлі-продажу, ціна, порядок оплати вартості будівлі, відповідальність сторін, тощо.

Згідно із ст. 128 цього Кодексу право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно із п. 1.3 цього договору право власності на будівлю свинарника виникає у покупця з моменту підписання акту прийому-передачі.

20.03.2003 року між СФГ «Праця» та СФГ «Білінського» було складено акт прийому - передачі зазначеного об?єкта нерухомого майна.

Таким чином, з 20.03.2003 року СФГ «Білінського» набуло право власності на вказану будівлю свинарника.

Разом із цим, відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

До поданої державному реєстратору заяви також було додано технічний паспорт на будівлю свинарника від 07.04.2014 року, із матеріалів якого вбачається, що вказаний об?єкт нерухомості був побудований в 1967 року. Також в матеріалах цього технічного паспорта зазначено, що штамп «Акт державної комісії про прийняття до експлуатації відсутній». Дана вимога скасована згідно Інструкції про технічну інвентаризацію, затвердженої Наказом №127 від 24.05.2001 року, зі змінами від 08.01.2013 року.

В п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України №127 від 24.05.2001 року, визначено, що не належать до самочинного будівництва господарські будівлі та споруди, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Таким чином, вказана будівля свинарника не являється самочинним будівництвом, а відтак вважається такою, що введена в експлуатацію.

Оскільки СФГ «Білінського» було подано державному реєстратору всі необхідні документи, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ПорядкомПорядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, які необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на зазначений об?єкт нерухомості, а отже у відповідача не було передбачених ст. 24 Закону підстав для відмови у державній реєстрації.

За таких обставин право СФГ «Білінського» необхідно захистити в спосіб, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, а саме, шляхом відповідача здійснити державну реєстрацію права власності, що також узгоджуються із висновками, викладеними в Огляді практики розгляду справ, які виникають зі спорів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Пленуму ВАСУ «Про огляд практики розгляду справ, які виникають зі спорів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 18.09.2015 року №20.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довела правомірність прийнятого нею рішення про відмову в державній реєстрації.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 71, 159-163 КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук Анастасії Володимирівни щодо прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 35408146 від 29.05.2017 року.

Зобов?язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук Анастасію Володимирівну здійснити державну реєстрацію права власності Селянського (фермерського) господарства «Білінського» на будівлю свинарника, загальною площею - 574, 6 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, 2 б, с. Юрівка, Козятинського району, Вінницької області.

Повний текст постанови буде виготовлений на протязі п?яти днів, з дня закінчення розгляду справи.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Козятинський міськрайсуд з дня отримання її копії.

Суддя: підпис. Проць В.А.

З оригіналом вірно.

Суддя -

Секретар -

Дата документу 12.09.2017