Справа № 227/2421/17
Суддя: Тимофєєва Г. Л.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайнний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Тимофєєвої Г.Л.

при секретарі Сухіна О.Ю.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника

відповідача Сердюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, призначити пенсію за віком на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, до відповідача, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об'єднаного УПФУ Донецької області № 876 від 02.06.2017р. про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах; зобов'язати Добропільське об'єднане УПФУ Донецької області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з моменту звернення за призначенням пенсії, з урахуванням пільгового стажу роботи, в тому числі період роботи в якості тракториста в колгоспі «ім. Чапаєва» з 10.07.1978 р. по 13.05.1980р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.03.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Добропільського об'єднаного УПФУ № 876 від 02.06.2017 року позивачу відмовлено, з мотивів, що відповідно до наданих документів страховий стаж заявника складає 37 років 10 місяців 18 днів, в тому числі 16 років 04 місяці 07 днів робота в якості тракториста. Відповідачем не був врахований період його роботи з 10.07.1978р. по 13.05.1980 року на посаді тракториста через відсутність первинних документів, що свідчать про роботу ОСОБА_1 в якості тракториста в колгоспі «ім.Чапаєва». Тобто, вказаного стажу недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах, передбачених п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Зазначене рішення відповідача позивач вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки вказані періоди роботи підтверджуються записами у трудовій книжці та доданими до УПФУ документами, уточнюючими довідками про розмір заробітної плати, архівними довідками, військовим квитком, показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Тому, просить зарахувати період роботи з 10.07.1978р. по 13.05.1980р. в якості тракториста в колгоспі «ім. Чапаєва» у пільговий стаж, передбачений п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Позивач та його представник, адвокат ОСОБА_2, що діяв на підставі угоди про надання правої допомоги, в судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Сердюк В.В., що діяв на підставі довіреності, в судовому засіданні та в своїх письмових запереченнях, позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні, мотивуючи свою позицію тими ж самими обставинами, які були зазначені у його рішенні про відмову позивачу в призначенні пенсії. Зазначив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як період роботи позивача з 10.07.1978р. по 13.05.1980 р. в колгоспі «ім.Чапаєва» не підтверджено уточнюючими довідками, не підтверджена займана ОСОБА_1 професія «тракторист», а також не підтверджена інформації щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції в цьому колгоспі. Крім того, зазначає, що комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2017р. № 10/151, вирішувалось питання щодо зарахування ОСОБА_1 періодів його роботи на посаді тракториста в колгоспі «ім. Чапаєва» та СТОВ «ім. Чапаєва». За результатами розгляду, комісією зараховані періоди роботи позивача з 25.01.1985р. по 21.05.1998 р. (за винятком періодів відсутності нарахування заробітної плати) на посаді тракториста в КПС «ім. Чапаєва», з 22.05.1998р. по 30.11.2001р. (за винятком періодів відсутності нарахування заробітної плати) на посаді тракториста в СТОВ «ім. Чапаєва».

Цим же рішенням відмовлено позивачу у підтвердженні періоду роботи на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 10.07.1978р. по 13.05.1980р. у зв'язку з відсутністю первинних документів, які свідчать про роботу в якості тракториста в колгоспі ім. Чапаєва. Крім того, відповідач не погоджується з показаннями свідка ОСОБА_4, оскільки в нього самого, згідно записів його трудової книжки, не підтверджений стаж роботи тракториста та зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі ім. Чапаєва.

Крім того, представник відповідача заперечує щодо вимог позивача про зобов'язання судом УПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію, оскільки, на його думку це є дискреційним повноваженнями відповідача, та не входять до повноважень суду.

Вислухавши представників сторін, допитав свідків, перевіривши доводи позову та заперечення проти нього, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, з'ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 від 23.06.1982р., ОСОБА_1 з 10.07.1978 року був прийнятий до членів колгоспу ім. Чапаєва.

06 липня 1979 року колгоспом внесений запис до трудової книжки ОСОБА_1 про його роботу в колгоспі ім. Чапаєва трактористом. (а.с.9)

З 03.05.1980 року по 03.05.1982 року позивач проходив військову службу. (а.с.9)

Разом з тим, як вбачається з копії військового квитка ОСОБА_1, військову службу він проходив з 14.05.1980 року по 19.05.1982 року, мав цивільну професію тракториста (а.с.23)

З 28.06.1982 року по 16.01.1985 року позивач працював трактористом 3 класу в Добропільській райсільгоспхімії. (а.с.10)

З 25.01.1982 року по 21.05.1998 року ОСОБА_1 знову прийнятий в члени колгоспу ім. Чапаєва Добропільського району, працював трактористом. (а.с10)

З 22.05.1998 року по 30.11.2001 року працював трактористом в СТОВ «ім.Чапаєва» за переводом з колгоспу ім. Чапаєва, який реорганізувався в СТОВ «ім. Чапаєва». (а.с.10-11)

З 08.07.2002 року позивач почав працювати на підприємствах вугільної промисловості. Так, з 08.07.2002 року по 31.05.2012 року, ОСОБА_1 працював трактористом на ВП «Шахта «Алмазна» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля».

З 01.06.2012 року працює машиністом бульдозера в ВП «Добропільська автобаза» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» (а.с. 11,12)

09 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. (а.с.45) Рішенням відповідача № 876 від 02.06.2017 року позивачу відмовлено, з мотивів того, що відповідно до наданих документів страховий стаж заявника складає 37 років 10 місяців 18 днів, в тому числі 16 років 04 місяці 07 днів робота в якості тракториста. Відповідачем не був врахований період його роботи з 10.07.1978р. по 13.05.1980 року на посаді тракториста через відсутність первинних документів, що свідчать про роботу ОСОБА_1 в якості тракториста в колгоспі «ім.Чапаєва». Тобто, вказаного стажу недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах, передбачених п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (а.с.8)

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.6 ст. 92 Конституції України включно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

Згідно до п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, маються право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пп. 2.3 п.2 Наказу, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктами 1-3 Порядку № 637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Посилання відповідача з приводу того, що для підтвердження пільгового стажу, зокрема зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 р., суд не бере до уваги, оскільки робота позивача трактористом у колгоспі ім. Чапаєва у спірний період, підтверджується записом № 1 та № 2 на 2,3 аркуші трудової книжки, наданими уточнюючими архівними довідками. Крім того, в рішенні комісії з питань підтвердження стажу роботи від 16.05.2017р. № 10/151 визнано, що посада тракториста-машиніста, безпосередньо занятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства, передбачена п . «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». (а.с.46)

Що стосується доводів відповідача щодо підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, установленої для окремої категорії працівників шляхом звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 року, Пенсійний фонд України визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника.

Згідно положень пункту 6 згаданого вище Порядку основним завданням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу для призначення пенсії або відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

З аналізу змісту Постанови ПФУ № 18-1 від 10.11.2006 року вбачається, що Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, був прийнятий на виконання пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

В той же час Порядок, затверджений постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, застосовується в разі коли відсутня трудова книжка, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Тобто з наведеного вбачається, що звертатися до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, установленої для окремої категорії працівників, позивач мав би, якщо б у його трудовій книжці були відсутні необхідні записи або містилися неправильні чи неточні записи про періоди його роботи. Як вбачається з записів в трудовій книжці ОСОБА_1 №,№ 1, 2 він працював саме трактористом в колгоспі ім. Чапаєва, про що 06.07.1979р. зроблений відповідний запис.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2017р. № 10/151, ОСОБА_1 зараховані періоди його роботи з 25.01.1985р. по 21.05.1998 р. (за винятком періодів відсутності нарахування заробітної плати) на посаді тракториста в КПС «ім. Чапаєва» та з 22.05.1998р. по 30.11.2001р. (за винятком періодів відсутності нарахування заробітної плати) на посаді тракториста в СТОВ «ім. Чапаєва».

Цим же рішенням відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні періоду його роботи на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 10.07.1978р. по 13.05.1980р., у зв'язку з відсутністю первинних документів, які свідчать про роботу в якості тракториста в колгоспі ім. Чапаєва.

Крім того, вказаним рішенням зазначено, що посада тракториста-машиніста, безпосередньо занятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства, передбачена п . «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». (а.с.46)

Судом встановлено, що дійсно при внесенні першого запису в трудову книжку ОСОБА_1 колгоспом ім. Чапаєва (підприємством, яке вперше заводило трудову книжку працівника), 10 липня 1978 року зазначено лише про прийняття позивача у члени колгоспу. Разом з тим, наступний запис від 06 серпня 1979 року зазначає посаду ОСОБА_1 в якості тракториста.

Позивачем для підтвердження пільгового трудового стажу, зокрема роботи трактористом в колгоспі ім. Чапаєва, яке в подальшому було реорганізовано в СТОВ «ім. Чапаєва» надані архівні довідки архівного відділу Добропільської районної ради: від 28.02.2017р. № 6, про реорганізацію зазначеного колгоспу (а.с. 22), архівну довідку № 204/08 від 07.04.2016р. по особових рахунках на видачу заробітної плати робочим та службовцям СТОВ «ім. Чапаєва», в тому числі ОСОБА_1 за період з липня 1978 року по травень 1980 року, а також з січня 1985 року по грудень 2000 року (а.с.21); архівну довідку від 02.03.2016р. № 101 по особових рахунках на видачу заробітної плати робочим та службовцям КСП «ім. Чапаєва», в тому числі ОСОБА_1 за період з січня 1988 року по грудень 1992 року (а.с.22 звор.); архівну довідку від 23.02.2016р. № 95/100 по особових рахунках на видачу відпрацьованих днів робочим та службовцям КСП «ім. Чапаєва», в тому числі ОСОБА_1 за період з 1978 року по грудень 2000 рік (а.с.41). Професія позивача у вказаних довідках вказана як «тракторна бригада».

Суд враховує, що комісією з питань підтвердження стажу роботи частково був визнаний стаж роботи ОСОБА_1 трактористом в колгоспі ім. Чапаєва (реорганізований в СТОВ «ім.Чапаєва), на підставі вище перелічених архівних довідок, вважали надану інформацію достатньою для підтвердження стажу роботи трактористом. Разом з тим, стаж з 10.07.1978р. по 13.05.1980р. не зарахований.

Суд враховує особливі обставини, що склалися в даних спірних правовідносинах, через те, що більш детальної інформації щодо займаної посади ОСОБА_1 в 1978 році, архівний відділ Добропільської районної ради не надає, позивач позбавлений можливості з об'єктивних причин отримати та надати уточнюючи довідки, у встановленому законом порядку, які б підтверджували його роботу з 10.07.1978р. по 13.05.1980 року (призив на військову службу) на посаді тракториста та зайнятість з виробництва сільськогосподарської продукції в колгоспі ім..Чапаєва, згідно п. «в» ст. 13, хоча надання таких довідок при наявності трудової крижки та відповідних записів у ній не потрібно.

Крім того, судом були досліджені індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК5 (а.с.47-49) Вказані відомості свідчать, що страхувальником - СТОВ «імені Чапаєва» (яке створено в результаті реорганізації колгоспу ім. Чапаєва) в період з 2000 року по 2001 рік, встановлені коди підстав для обліку спец стажу за № ЗПЗ013В1. Відповідно до Постанов Правління ПФУ № 26-1 від 05.11.2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03.12.2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗПЗ013В1 - трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Отже, при здачі звітів страхувальником, вказувалось, що страхові внески вносились за професією та кодом ЗПЗ013В1 , що відповідає положенням п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили та детально пояснили, що вони разом з ОСОБА_1 в період з 10.07.1978 року працювали в одній тракторній бригаді трактористами в колгоспі ім. Чапаєва, виконували роботу у виробництві сільськогосподарської продукції: орали землю, сіяли пшеницю та інше.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що архівні довідки архівного відділу Добропільської районної ради: від 28.02.2017р. № 6 (а.с. 22), № 204/08 від 07.04.2016р. (а.с.21); від 02.03.2016р. № 101 (а.с.22 звор.); від 23.02.2016р. № 95/100 (а.с.41), в сукупності з даними, які містяться в трудовій книжці позивача (записи №,№ 1, 2), військовому квитку (а.с. 23), індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК5 (по підприємству СТОВ «ім. Чапаєва», яке було створене шляхом реорганізації колгоспу ім. Чапаєва), показах свідків, містять всю необхідну інформацію, для урахування спірного періоду роботи позивача в спеціальний трудовий стаж, що дає право на тримання пенсії, відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, з урахуванням всіх доводів сторін, оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх належності та взаємозв'язку, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 що дає право на пенсію за п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи з 10.07.1978р. по 13.05.1980р. у колгоспі ім. Чапаєва в якості тракториста безпосередньо занятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Що стосується вимог позивача в частині зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до п. «в» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 09 березня 2017 року, то суд виходить з такого.

Відповідно до ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до ст.58 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм закону, суд приходить до переконання, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії та самостійно визначати чи достатньо наявного у позивача пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. «в» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Враховуючи наведене, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Проте, суд вважає, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії з 09 березня 2017 року з урахуванням пільгового стажу за періоди його роботи, що дає право на пенсію за п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»: з 10.07.1978 року по 13.05.1980 року у колгоспі ім. трактористом, безпосередньо занятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що підставою для звернення позивача до суду є неправомірні дії суб'єкта владних повноважень, в зв'язку з чим, суд визнаючи дії суб'єкта владних повноважень незаконними, зобов'язує відповідача здійснити дії, спрямовані на поновлення прав позивача, як особи, яка має право на пенсійне забезпечення.

В іншій частини вимог відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Таким чином, витрати позивача по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 10, 11, 17, 69, 70, 71, 94, 99, 102, 105, 122, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу Адміністративного судочинства України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, призначити пенсію за віком на пільгових умовах, - задовольнити частково.

Скасувати рішення начальника Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 876 від 02.06.2017р. про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1

Зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, для призначення йому пенсії, період роботи на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 10.07.1978 року по 13.05.1980 року в КСП ім. Чапаєва (колгосп ім. Чапаєва) на посаді тракториста.

Зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії з 09 березня 2017 року з урахуванням пільгового стажу за періоди його роботи, що дає право на призначення пенсії за п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 10.07.1978 року по 13.05.1980 року в КСП ім. Чапаєва (колгосп ім. Чапаєва) на посаді тракториста.

В іншій частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 понесені судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена повністю або частково до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня її проголошення сторонами та іншими особи, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

В судовому засіданні 14 вересня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови буде виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя Г.Л.Тимофєєва

14.09.2017