Справа № 804/4329/17
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 р. справа № 804/4329/17
Ухвалою суду від 10.07.2017 р., відповідно до статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду в порядку скороченого провадження (а.с. 2).
Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень 19.07.2017 р. - позивачем та 25.07.2017 р. - відповідачем, отримано копії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2017 р. про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі (а.с. 22-23).
У встановлений строк відповідачем не подано до суду заперечень проти позову, та заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до частини 4 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд вважає достатньо підстав для прийняття законного рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Дніпропластмас» зареєстровано як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів у Пенсійному фонді в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (а.с. 8-9).
З матеріалів справи вбачається, що на підприємстві відповідача, з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювали громадяни, які у даний час отримують пенсію за віком на пільгових умовах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 затверджено «Положення про Пенсійний фонд України». Пунктом 1 Положення визначено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.
Отже, з метою виконання своїх завдань, Пенсійний фонд України здійснює контроль за своєчасним і повним надходженням страхових внесків до Пенсійного фонду України, тому, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.
Так, статтею 1 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі - Закон України № 1058-ІV), до страхових внесків віднесено кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Згідно частини 1 статті 5 Закону України № 1058-ІV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 за № 1788-XII (далі - Закон України № 1788-XII) визначено право на пільгове пенсійне забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 01.01.1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством.
З огляду на зазначене, Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію Закону України № 1788-XII на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.
За змістом вказаної норми Закону, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. При цьому, наявності атестації робочих місць не вимагається.
Особі, яка до і після 01.01.1992 р., працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України № 1788-XII.
Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, (список № 1 та № 2) затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, яка була чинна до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".
Відповідно до Порядку застосування Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовуються Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р.
Особи, яким виплачена пільгова пенсія, працювали у відповідача до введення в дію Закону України № 1788-XII та у період, коли цей Закон вже набрав чинності, тому, органами Пенсійного фонду пенсія призначена відповідно до статті 13 Закону України № 1788-XII.
Статтею 62 Закону N 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до частини 2 статті 101 Закону України № 1788-XII від 5 листопада 1991 року, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Згідно частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 р., підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття особами права на пенсію за віком на загальних підставах.
Відповідно до розділу 6 пункту 6.4. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.03 р., розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058, які надсилаються підприємствам. Також згідно з розділом 6 пункту 6.7. вищевказаної інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Додаток 7 до пункту 6.4 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, в разі його отримання та не оскарження - є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України.
Суд звертає увагу, що розрахунок - є актом індивідуальної дії субєкта владних повноважень, який відповідач не оскаржив, тому, отримані розрахунки є обовязковими для виконання, тобто, сплати.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу надсилалися листи щодо покриття витрат разом із додатком 7 по пенсіонерах відповідно до компетенції та у спосіб, передбачений законодавством про пенсійне страхування. Данні додатки не були оскаржені в порядку встановленим законодавством України. Додаток 7 - є розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників.
Згідно Розрахунку, а саме, графи 16 «Сума плати даного підприємства Пенсійному фонду України за попередній рік» встановлено, вона складається з множення граф 14 «Загальна сума плати за попередній рік (грн.), гр.12 х гр.13» та 15 «Частка плати даного підприємства (%), гр. 6 х 100 (грн)».
Приміткою до графи 16 встановлено, що зазначена сума передбачена для звірки із сумою, сплаченою страхувальником за попередній рік (недоплачену суму за попередній рік необхідно сплатити одночасно із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць).
Інструкцією встановлений єдиний механізм відшкодування підприємствами витрат на виплату та доставку пільгових пенсій: шляхом здійснення щомісячних платежів на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, та повідомлень про зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, які надсилаються органами Пенсійного фонду України у строки, визначені Інструкцією.
Отже «доплати» або «перерахунки» є не чим іншим, як фактичними витратами на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, та передбачені в додатку 7 для звірки із сумою, сплаченою страхувальником за попередній рік, в разі виявлення різниці, недоплачену суму за попередній рік необхідно сплатити одночасно із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць, що кореспондує з нормами Інструкції 21-1.
Отже, позивачем надано всі необхідні докази, які підтверджують понесені Пенсійним фондом України витрати.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Враховуючи, що Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпрі надано достатньо доказів для прийняття законного судового рішення про стягнення боргу з Публічного акціонерного товариства "Дніпропластмас", суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2-10, 69-71, 94, 158 163, 1832, 186, 254, 256Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копію постанови направити всім сторонам по справі.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1