Справа № 814/2764/16
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 р. Справа № 814/2764/16

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Миколаївській області на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року по справі за позовом Державної екологічної інспекції у Миколаївській області до приватного малого підприємства „Адісем" про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до приватного малого підприємства „Адісем" про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року в задоволені позову приватного малого підприємства „Адісем" відмовлено.

Державна екологічна інспекція у Миколаївській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 11 травня 2017 року по справі № 814/2764/16 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 30.11.2015 року наказом Мінекономрозвитку України №1553 «Про затвердження плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органів державного нагляду (контролю) на 2016 рік» затверджені плани перевірок, в яких окрім іншого передбачена перевірка ПМП «Адісем».

09.08.2016 року Державною екологічною інспекцію у Миколаївській області направлено на адресу ПМП «Адісем» повідомлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

11.08.2016 року Державною екологічною інспекцію у Миколаївській області видано наказ №62 «Про проведення планових перевірок у вересні 2016 року», відповідно до якого, окрім іншого, заплановано проведення перевірки ПМП «Адісем».

19.08.2016 року ПМП «Адісем» повідомило на адресу позивача, що запланована перевірка суперечить мораторію встановленому п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», а тому без дозволу Кабінету Міністрів України співробітники інспекції до проведення перевірки допущені не будуть.

Протягом серпня-вересня 2016 Державна екологічна інспекція у Миколаївській області та ПМП «Адісем» вели з цього приводу листування, під час якого ПМП «Адісем» неодноразово висловив свою позицію про відсутність правових підстав для проведення перевірки, а тому недопущення працівників інспекції до її проведення.

26.09.2016 року Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області складено Акт про відмову в проведенні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що жодним законом не уповноважено позивача на звернення до суду з вимогами про зобов'язання суб'єкта приватного права припинити дії, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю) в порядку здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, а тому, відсутні підстави для задоволення позову. Колегія суддів погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V, від 05.04.2007 року, органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Відповідно до ст.12 Закону невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до сорока п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.3 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень можуть звертатися до адміністративного суду лише у випадках, передбачених Конституцією України та законами України.

У адміністративному судочинстві суб'єкти владних повноважень на відмінність від інших осіб, звертаються не за захистом порушеного права, а саме на виконання повноважень, передбачених законом. Зазначене уповноваження повинно бути прямо передбачено Конституцією або Законом України, а не самостійно покладено на себе органом у власному установчому документі.

Відповідно до частини четвертої статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У цій нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень.

У пункті 5 частини четвертої статті 50 КАС зазначено, що в інших випадках, встановлених законом, фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами у адміністративній справі за позовом суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011 (далі - Положення), основним завданням Державної екологічної інспекції України (Держекоінспекції України) є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами. Відповідно до пункту 6 цього Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Так, право органу держаної екологічної інспекції звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

При цьому, обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений у статті 11 цього Закону № 877-V, який поширює свою дію на спірні відносини, та не потребує додатково ухвалення судом рішення про це.

Аналогічну правову позицію виклав Вищий адміністративний суд України в своєму рішенні від 25.05.2017 року по справі № 813/6410/15

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що жодним законом не уповноважено позивача на звернення до суду з вимогами про зобов'язання суб'єкта приватного права припинити дії, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю) в порядку здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року по справі № 814/2764/16, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко