Справа № 2а/0470/12285/11
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-Люкс» з позовними вимогами про припинення юридичної особи.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року суд здійснив заміну позивача - Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська на його правонаступника - Державну податкову інспекцію у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Відповідно до частини 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особи, які беруть участь у справі, повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.
Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали заяви, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подана заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами такою, що підлягає задоволенню судом, з огляду на таке.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредо-Люкс» (ідентифікаційний код 36572194) зареєстроване 22.06.2009.
Матеріалами справи підтверджується, що підприємство було взято на облік до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська.
У жовтні 2011 року Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-Люкс» про припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-Люкс», у зв`язку з неподанням останнім більше одного року податкової звітності.
На підтвердження зазначених обставин, заявником надані копії звітності, копія листа - запита до Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта", виписка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, договори, що укладалися підприємством у цей період, що у сукупності, на думку представника заявника, свідчить про господарську діяльність підприємства та необхідність у зв'язку з нововиявленими обставинами скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2011.
Відповідно до статті 246 КАС України, особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. При цьому підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Відтак, ймовірні процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів тощо) не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Пунктами 4, 5 частини другої статті 248 КАС України встановлено, що в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви, нововиявленими обставинами заявник вважає те, що внаслідок неукладення ТОВ "Кредо-Люкс" з УДППЗ "Укрпошта" договору на доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань, доставка рекомендованої кореспонденції підприємству не відбувалася, а тому підприємство було позбавлено можливості отримати рекомендовану кореспонденцію. Заявником зазначено, що саме через відсутність вказаного договору підприємство не мало можливості надати заперечення та пояснення по справі та підтвердити діяльність підприємства. Тобто фактично у заяві йдеться про ймовірні процесуальні недоліки розгляду та вирішення справи судом в частині повідомлення сторін про час і місце розгляду справи та про направлення копій судових рішень особам, які беруть участь у справі. Зважаючи на викладене вище, означені доводи заявника не можуть бути розцінені як нововиявлені обставини у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Посилання позивача на те, що підприємство постійно здійснює свою статутну діяльність, проводить товарні операції і звітується в податкових органах, також не беруться судом до уваги, оскільки такі обставини свідчать про господарську діяльність підприємства, однак не спростовують факт невиконання підприємством встановленого чинним законодавством обов'язку в частині подання до податкового органу податкових декларацій і бухгалтерської звітності.
Разом з тим, заявник також зазначає, що істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відомою особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, є факт намагання підприємства звітувати у встановлений законодавством України строк.
Відповідно до встановлених під час проведеного на підприємстві службового розслідування обставин встановлено, що особою, яка відповідала за бухгалтерський облік на підприємстві з моменту створення юридичної особи до 16.09.2011, ОСОБА_3 (померла у жовтні 2011 року), підготовлено податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2010 рік та здано її до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська 06.02.2011, що підтверджується копією податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік, яка міститься в матеріалах справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд зазначає, що з 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України. З урахуванням того, що за даним позовом правовідносини виникли до набрання чинності Податковим кодексом України та те, що позивач звернувся з позовними вимогами до адміністративного суду після набрання чинності вказаним вище Кодексом, до даних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинне на час виникнення спору та законодавство, яке є чинним на момент розгляду цієї справи лише щодо повноважень позивача, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Згідно пп.20.1.12 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.
У пункті 67.2 ст.67 Податкового кодексу України зазначено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осібпідприємців.
Відповідно до ст.9 Закону України "Про систему оподаткування" №77/97 від 18.02.1997 року (зі змінами і доповненнями), платник податків зобов'язаний подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).
Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб - підприємців" №755-IV від 15.05.2003 (зі змінами і доповненнями), підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в лютому 2011 року підприємство подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2010 рік шляхом особистої подачі такої звітності особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку на підприємстві. Із 2012 року підприємство звітувало та сплачувало податок на землю.
Таким чином, судом встановлено виконання підприємством передбачених законодавством дій щодо надання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Разом з тим, постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, залежить саме від подання органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності, а не від їх прийняття контролюючим органом.
За таких обставин суд дійшов до висновку про відсутність підстави, передбаченої статтею 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців", на яку послався позивач, для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до приписів частини першої статті 253 КАС України, за наслідками провадження за нововиявленими обставинами суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.
Керуючись ст. ст. 122, 128, 158-163, 167, 245, 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо-Люкс" про припинення юридичної особи відмовити.
Копію постанови направити державному реєстратору за місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо - Люкс» для внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова