Справа № 330/1093/17
Суддя: Федорець С. В.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

2-а/330/16/2017

Справа № 330/1093/17

"11" вересня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.

розглянувши у судовому засіданні у смт Якимівка справу за адміністративним позовом Чир`євої ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області про зобов`язання провести поновлення пенсії шляхом її призначення знову, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про зобов`язання провести поновлення пенсії шляхом її призначення знову, за наступними підставами.

27.09.2001 року по досягненні пенсійного віку та наявності 24 років страхового стажу, позивачці Чир`євій ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком. 12.02.2003 року позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання. Починаючи з 2003 року і станом на сьогоднішній день, позивачка призначеної їй пенсії не отримує. 21.03.2017 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії. Однак, листом № 1059/03 від 30.03.2017 року відповідач відмовив у поновленні пенсії позивачці у зв'язку з відсутністю міжнародного договору з Ізраїлем та тим, що представником позивача було надано належним чином завірену копію паспорту позивачки, а не його оригінал. Але позивач зазначає, що 07.10.2009 року було ухвалено рішення Конституційного Суду України, яким положення Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» щодо не нарахування пенсії особам, що виїхали за кордон, тому відмова відповідача, на думку позивача, є незаконною.

На підставі вищевикладеного, представник позивача просить зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області провести поновлення пенсії за віком позивачці з 07.10.2009 року шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, на їх задоволенні наполягають.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав на адресу суду письмові заперечення, у яких зазначив, що вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Мотивуює свою позицію тим, що, відповідно п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії непрацюючим особам подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). Відповідно до пункту 2.1. Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про місце проживання (реєстрації особи). Свою позицію представник відповідача також мотивує тим, що відповідно до пункту 2.9 Порядку особа, яка звертається за пенсією, повинна пред`явити паспорт, або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання, реєстрації та вік. Представником позивача на адресу управління пенсійного забезпечення було надано належним чином завірену копію паспорту позивачки, а не його оригінал, та не було надано документа, який би підтверджував місце проживання (реєстрації в Україні). Також представник відповідача у своїх запереченнях вказує, що пенсійне забезпечення осіб, які виїхали за межі України, здійснюється згідно з міжнародними угодами, укладеними Україною з іншими державами. Так як позивач постійно проживає на території Ізраїлю, а між Україною та Ізраїлем не укладено договір про пенсійне забезпечення громадян при їх переселенні в межах цих держав, то він вважає, що підстави для поновлення виплати пенсії відсутні.

Суд, дослідивши докази по справі, а саме:

-документи, які посвідчують особу позивачки, а саме: належним чином завірену копію закордонного паспорту позивачки (а.с. 27-43), копію ідентифікаційного коду позивачки (а.с. 44);

-копію пенсійного посвідчення позивачки (а.с. 45-46);

-копію трудової книжки позивачки (а.с. 47-53) та копію трудової книги колгоспника (а.с. 54-46);

-копію посвідчення «Ветерана праці», виданого на ім`я позивачки (а.с. 57-58);

-копію особистої заяви позивачки про поновлення пенсії (а.с. 61);

-копію супровідного листа до особистої заяви про поновлення пенсії з переліком поданих документів (а.с. 62-64);

-копію повідомлення про відмову в поновленні виплати пенсії від 29.03.2017 року (а.с. 66),

заслухавши пояснення представника відповідача, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Судом встановлено, що 27.09.2001 року, по досягненні пенсійного віку та наявності 24 років страхового стажу, позивачці Чир`євій ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон.

Як вбачається з тексту позовної заяви, перед виїздом за кордон Чир`єва ОСОБА_1 мешкала за адресою: вул. Калініна, будинок 41, смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області.

12.02.2003 року позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль.

Починаючи з 2003 року і станом на сьогоднішній день позивачка Чир`єва ОСОБА_1 призначеної по закону пенсії не отримує.

21.03.2017 року представник позивача Чир`євої ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області із заявою позивачки про поновлення пенсії.

Однак, Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі листом від 29.03.2017 р. відмовило Чир`євій ОСОБА_1 щодо поновлення виплати раніше призначеної пенсії посилаючись на те, що представник позивача звернувся із заявою про поновлення виплати пенсії до органу не за місцем проживання (реєстрації) та не надано документа, що посвідчує особу позивачки, а надано тільки копію такого документу (закордонного паспорту).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною 3 статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно до статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058 передбачені умови виплати пенсії у разі виїзду за кордон для осіб, які мали вже статус «пенсіонера» до виїзду за кордон.

Як зазначає відповідач, оскільки позивач виїхала на постійне проживання до Ізраїлю на день подання заяви (через представника) про призначення пенсії за віком знаходиться на території іншої держави, то всупереч пункту 1.1 та 1.2 Порядку представник позивача звернувся з заявою про призначення пенсії за віком позивачу до органу не за місцем проживання.

В той же час, відповідно до п. 1.5 Порядку 22-1, затвердженого Постановою Управління Пенсійного Фонду України від 25.11.2015 року заява про поновлення пенсії подається за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а так як позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду як одержувач пенсії, то, на думку суду, доводи відповідача не є правильними.

Крім того відповідач посилається на те, що на даний час відсутня міжнародна пенсійна угода між Україною та Ізраїлем, що в свою чергу начебто забороняє йому поновити пенсію Позивачці.

Але як вірно зазначає представника позивача, згідно до п. 3.3 рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 року за № 25-рп/2009: «встановлення залежності права на пенсійне забезпечення від факту укладення або не укладення Україною міжнародного договору з іншою державою, яку громадянин обрав місцем свого постійного проживання, суперечить конституційним гарантіям стосовно утвердження і забезпечення прав і свобод, рівності конституційних прав громадян незалежно від місця проживання, гарантування піклування та захисту громадянам України, які перебувають за її межами, права на соціальний захист у старості.»

В той же час підставою для поновлення пенсії є належним чином оформлена заява.

Відповідно до п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Згідно п.2.9 Порядку, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що, оскільки представником позивача при зверненні до відповідача із заявою про поновлення пенсії не надано відповідачу оригіналу документу, який би підтверджував особу позивачки та не надано документів, які б містили інформацію щодо місця проживання (реєстрації) позивачки в Україні, то поновлення пенсії шляхом її призначення знову неможливе.

Також цілком обґрунтованими є, на думку суду, посилання сторони відповідача на те, що поновлення нарахування пенсії повинно проводитися з моменту звернення з відповідною заявою, у відповідності до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тому не відповідають законодавству вимоги позивачки щодо поновлення виплати їй пенсії з 07.10.2009 року, у той час, як її представник з відповідною заявою до пенсійного Фонду звернувся 21.03.2017 року.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що в ході судового розгляду стороною позивача не було надано достатніх доказів в обґрунтування заявлених ним вимог, у той час як доводи сторони відповідача з приводу заперечення проти позову були обґрунтованими та підтвердженими належними доказами та відповідними посиланнями на норми діючого законодавства.

Таким чином, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 18, 19, 49, 70, 71, 94, 99, 106, 159, 160, 162,167 КАС України, Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Якимівському районі Запорізької області про зобов"язання провести поновлення пенсії шляхом її призначення знову, - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Якимівського районного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Федорець