Справа № 815/871/17
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/871/17
УХВАЛА

07 вересня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Танцюри К.О.,

суддів-Андрухіва В.В., Бжассо Н.В.,

за участю секретаря - Потурнак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Військово-лікарської комісії Південного регіону, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, третя особа ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Військово-лікарської комісії Південного регіону, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, третя особа ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення, яке оформлено протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №235 від 17.05.2016р.

07.09.2017р. до суду надійшло клопотання представника Військово-лікарської комісії Південного регіону та Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про залишення зазначеного адміністративного позову Міністерства оборони України без розгляду, у зв'язку із пропуском Міністерством оборони України строку звернення до суду із цим позовом.

В обґрунтування зазначеного клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду представник відповідачів зазначав, що ВЛК регіонів та ЦВЛК є структурним підрозділом Міністерства оборони України, а тому Міністерству оборони України про оскаржене рішення було відомо з моменту його прийняття ВЛК Південного регіону - 17.05.2016р. Представник відповідачів, посилаючись на положення п.23 Положення «Про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12..2009р. №1317 та ст. 99 КАС України зазначив, що позивачем пропущено як місячний так і шестимісячний термін звернення до суду із цим позовом. При цьому, на думку представника відповідачів, звернення до ЦВЛК з листом про перегляд висновку ВЛК не є вирішенням справи по суті у досудовому порядку і є процесуальним зловживанням своїми правами, як сторони, а належних доказів про існування підстав та причин для поновлення пропущення строку на звернення до суду позивачем надано не було. У зв'язку з викладеним, на думку представника відповідачів, з 17.05.2016р. у позивача виникла можливість на звернення до суду із цим позовом, при цьому підставою для звернення до суду слід вважати не момент, коли у позивача виникли сумніви стосовно законності чи незаконності рішень, які оскаржені, а момент виникнення підстав звернення.

Представник позивача заперечував проти задоволення зазначеного клопотання представника відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду, зазначивши що Міністерство оборони України скористалось правом досудового вирішення спору, а саме, звернулось зі скаргою на рішення про встановлення причинного зв'язку поранень (контузій) та захворювання у колишнього військовослужбовця, яке прийняте Військово-лікарською комісією Південного регіону - протокол №235 від 17.05.2016р., згідно з яким захворювання капітана запасу ОСОБА_4, визнано пов'язаним із захистом Батьківщини до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, яка враховуючи приписи пункту 2.3.4. «Положення про військово-лікарську комісію» має право: переглядати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК. Також, представник позивача зазначав, що 08.02.2017р. на адресу Міністерства оборони України надійшла відповідь Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, згідно якої скарга на рішення про встановлення причинного зв'язку поранень (контузії) та захворювання у колишнього військовослужбовця ОСОБА_4, яке прийняте Військово-лікарською комісією Південного регіону - протокол №235 від 17.05.2016р., залишена без задоволення, а оскаржуване рішення Військово-лікарської комісії Південного регіону без змін. У зв'язку із цим, на думку представника позивача, Міністерство оборони України звернулось до суду із цим позовом у межах строку, визначеного ч.4 ст.99 КАС України.

Представник третьої особи підтримав клопотання представника відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду.

Під час з'ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що рішенням, яке оформлено протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону про встановлення причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №235 від 17.05.2016р. встановлено, що захворювання капітана запасу ОСОБА_4, 1968 р.н. «Гостра серцево-судинна недостатність. Атеросклеротична хвороба серця», яке послужило причиною його смерті (12.10.2015р.), що підтверджується свідоцтвом про смерть №228716 серія І-ФП видане 13.10.2015р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, лікарським свідоцтвом про смерть №2260 від 12.10.2015р., ТАК, пов'язане із захистом Батьківщини.(а.с.9 т.1)

21.12.2016р. Міністерство оборони України звернулось до Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України із скаргою, у прохальній частині якої просило скасувати постанову Військово-лікарської комісії Південного регіону, яка оформлена протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №235 від 17.05.2016р. та якою встановлено, що захворювання капітана запасу ОСОБА_4 пов'язане із захистом Батьківщини (а.с.17-20 т.1).

Листом Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №353 від 24.01.2017р. було повідомлено Міністерство оборони України про те, що оскільки захворювання серця ОСОБА_4 призвело не до інвалідності, а до його смерті 12.10.2015р. через місяць після участі у бойових діях, Військово-лікарська комісія Південного регіону при встановленні причинного зв'язку захворювання, травми, яке призвело до смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_4 діяла відповідно до вимог чинного законодавства та Положення. Також, у вказаному листі було зазначено, що

підстави для перегляду чи скасування зазначеної постанови з встановлення причинного зв'язку захворювань та смерті капітана запасу ОСОБА_4 із захистом Батьківщини на той час не було (21-22 т.1).

10.02.2017р. Міністерство оборони України звернулось до суду із позовними вимогами до Військово-лікарської комісії Південного регіону про скасування рішення, яке оформлено протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №235 від 17.05.2016р.

Підставою для звернення до суду із вказаним позовом представник Міністерства оборони України зазначав те, що у провадженні Ленінського районного суду міста Миколаєва перебувала справа №489/4898/16-а за позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.02.2017р. по справі №489/4898/16-а було задоволено позов ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, визнати протиправним та скасовано рішення Комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом №57 від 22.07.2016 в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 - дружині померлого 12.10.2015р. ОСОБА_4; зобов'язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, виходячи з розмірів, визначених ст.16-2 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті ОСОБА_4, померлого 12 жовтня 2015 року (а.с.201-203 т.1).

Частиною 1 ст.99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Згідно з ч.4 с.99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, Міністерство оборони України є суб'єктом владних повноважень та, як свідчать матеріали справи, звернулось до суду із вказаним позовом про скасування рішення, яке оформлено протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №235 від 17.05.2016р., яким встановлено, що захворювання капітана запасу ОСОБА_4 пов'язане із захистом Батьківщини у зв'язку із передбаченим Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" обов'язку виплати дружині померлого ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв'язку зі смертю внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби.

Так, аналізуючи положення ч.2 ст.99 КАС України, суд вважає, що початок обчислення строку звернення до суду суб'єкта владних повноважень та виникнення підстав, що дають право на звернення з позовом, підставою для такого звернення є факт можливого порушення, вчинений у певний час, а не факт, коли про це стало відомо.

Крім того, відповідно до Положення про військово-лікарську комісію Південного регіону, затвердженого начальником Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 10.08.2016р., ВЛК Південного регіону створена відповідно до Директиви Міністра оборони України від 16.10.2017р. №Д-322/1/10, в результаті переформування 15 військово-лікарської комісії та є бюджетною військово - медичною установою Міністерства оборони України без права юридичної особи (а.с.92 т.1). Також, відповідно до наданих до суду Довідок №1026/12 та №1028/12 від 21.12.2012р. Військово-лікарська комісія Південного регіону та Центральна військово-лікарська комісія є відокремленими підрозділами Міністерства оборони України (а.с.52-53,60 т.2).

Враховуючи викладене, строк звернення Міністерства оборони України до суду із вказаним позовом про визнання незаконним та скасування рішення, яке оформлено протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №235 від 17.05.2016р. повинен бути обчислений з 17.05.2016р., тобто з дня його прийняття.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що Міністерство оборони України скористалось досудовим врегулюванням спору, у зв'язку з чим, на його думку, ним дотримано строк звернення до адміністративного суду, оскільки на момент звернення Міністерства оборони України до Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України зі скаргою №379 від 21.12.2016р. на рішення Військово-лікарської комісії Південного регіону №235, яке прийнято 17.05.2016р. вже сплинув шестимісячний термін для оскарження зазначеного рішення до суду. Та, крім того, діючим законодавством не передбачена можливість оскарження у позасудовому порядку медичних висновків Військово-лікарської комісії не тією особою щодо якої його прийнято.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Також, частиною 3 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Разом з тим, позивачем не надано доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Міністерство оборони України звернувшись до суду із вказаним позовом 10.02.2017р., пропустив встановлений ч.2 ст.99 КАС України шестимісячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування рішення, яке оформлено протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №235 від 17.05.2016р., у зв'язку з чим клопотання представника Військово-лікарської комісії Південного регіону, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про залишення адміністративного позову без розгляду підлягає задоволенню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст.99,100,133,155,160, 162, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Військово-лікарської комісії Південного регіону та Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про залишення адміністративного позову Міністерства оборони України без розгляду - задовольнити.

Адміністративний позов Міністерства оборони України - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ч.3 ст.186 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 12.09.2017р.

Суддя К.О. Танцюра

Суддя В.В. Андрухів

Суддя Н.В. Бжассо