Справа № 810/1866/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року № 810/1866/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ПРОМ ГРУП" про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

26 травня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна екологічна інспекція у Київській області (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДС Пром Груп" (далі - відповідач) про зобов'язання допустити до проведення позапланової перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання доручення на проведення перевірки тверджень, викладених у зверненні ОСОБА_1, з метою проведення перевірки видано наказ № 86. На підставі названого наказу було видано направлення № 000250 та здійснено виїзд для проведення перевірки. Проте, відповідач відмовив позивачу у допуску до перевірки з посиланням на відсутність на підприємстві уповноваженої особи на момент перевірки. Зазначив, що відмова в проведенні перевірки та недопуск державних інспекторів до проведення перевірки є незаконними (а.с. 2"а"-6).

Відповідач позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що чинним законодавством не передбачено право позивача на звернення до суду з таким адміністративним позовом (а.с. 31-34).

12 вересня 2017 р. представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник позивача проти розгляду справи в письмовому провадженні не заперечував.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

15 травня 2017 р. позивачем було видано наказ № 86 "Щодо проведення позапланового заходу" (далі - наказ № 86), яким, зокрема, наказано у період з 15 по 19 травня 2017 р. провести позапланову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем (а.с. 19).

На підставі названого наказу позивачем було видано направлення на проведення позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства № 000250 (а.с. 20).

18 травня 2017 р. працівниками позивача було здійснено виїзд за місцем здійснення господарської діяльності відповідача для здійснення перевірки останнього на підставі наказу № 86 та направлення № 000250, проте, відповідачем не було допущено посадових осіб позивача до перевірки з посиланням на відсутність на підприємстві на момент перевірки керівництва, про що було складено акт про відмову в проведенні позапланової перевірки (а.с. 21).

У зв'язку з тим, що позивач вважає відмову у допуску до перевірки протиправною, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V), у редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин.

Згідно з вимогами абз. 2 ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до вимог абз. 3 ст. 1 названого закону заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Як убачається з ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 10 названого Закону суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:

вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;

перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення і одержувати копії посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;

не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:

- він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом;

- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю);

вимагати нерозголошення інформації, що є комерційною таємницею суб'єкта господарювання;

одержувати та знайомитися з актами державного нагляду (контролю);

надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю);

оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Як вже зазначалося, 15 травня 2017 р. позивачем було видано наказ № 86, яким, зокрема, наказано у період з 15 по 19 травня 2017 р. провести позапланову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем (а.с. 19).

Названий наказ було видано у зв'язку з надходженням 27 квітня 2017 р. до Державної екологічної інспекції України звернення ОСОБА_1 (а.с. 17).

Як убачається з тексту названого звернення, ОСОБА_1 повідомляв про відсутність у відповідача дозволів на викиди забруднюючих речовин, не проведення інвентаризації викидів, відсутність сплати відповідачем екологічного податку та плати за розміщення відходів.

12 травня 2017 р. назване звернення було передано позивачу для надання відповіді заявнику (а.с. 16).

На підставі наказу № 86 позивачем було видано направлення на проведення позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства № 000250 (а.с. 20).

18 травня 2017 р. працівниками позивача було здійснено виїзд за місцем здійснення господарської діяльності відповідача для здійснення перевірки останнього на підставі наказу № 86 та направлення № 000250, проте, відповідачем не було допущено посадових осіб позивача до перевірки з посиланням на відсутність на підприємстві на момент перевірки керівництва, про що було складено акт про відмову в проведенні позапланової перевірки (а.с. 21).

При вирішенні справи судом враховано таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як убачається з п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011 (далі - Положення), основним завданням Державної екологічної інспекції України (Держекоінспекції України) є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами. Відповідно до пункту 6 цього Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до п. 3 Положення про позивача, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 136 основними завданнями позивача є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах Київської області (а.с. 7 на звороті).

Так, право органу держаної екологічної інспекції звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб визначені Законом № 877-V, який, зокрема, встановлює порядок, умови та вимоги до проведення державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів.

При цьому, обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений у ст. 11 цього Закону, який поширює свою дію на спірні відносини, та не потребує додатково ухвалення судом рішення про це.

Як убачається з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу вищенаведених норм убачається, що вимогами ч. 4 ст. 50 КАС України встановлено перелік, коли юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, а позивач, відповідно до Положення та Закону № 877-V, не наділений повноваженнями щодо звернення до суду у випадку недопуску для проведення перевірки.

Дана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 травня 2017 р. (№ К/800/15922/16) (а.с. 36-40).

При вирішенні справи судом не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, викладені у позовній заяві, оскільки вони жодним чином не спростовують надані відповідачем докази.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.