Справа № 227/2259/17
Суддя: Корнєєва В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.09.2017 227/2259/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєва В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації (далі УСЗН Добропільської районної державної адміністрації), про визнання дій неправомірними та зобовязати призначити і виплатити позивачці щомісячну адресну допомогу, як переміщеній особі з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 14 березня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, яка була вимушена покинути своє постійне місце проживання з території м.Первомайськ (Луганська область) з метою уникнення негативних наслідків у звязку з проведенням бойових дій в зоні АТО.

На даний момент проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу вона звернулась до органів соціальної служби з метою призначення адресної допомоги, яка виплачувалась їй до 09.02.2015 р. та припинена на підставі п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 р. №505, як працездатній особі, що не працює.

Позивач зазначає, що 01.06.2016 року вона працевлаштувалась на посаду діловода Добропільської сільської ради, після цього 14.03.2017 року звернулась до органів соціальної служби із заявою про призначення адресної допомоги з повідомленням про офіційне працевлаштування з метою відновлення їй виплат адресної допомоги, але їй було відмовлено на підставі, що така допомога їй була припинена на підставі п.7 Постанови КМУ, у звязку з тим, що позивачка не працевлаштувалася протягом 2-х місяців з дня подачі заяви про призначення допомоги.

Позивач зазначає, що вважає дії відповідача протиправними щодо відмови у призначені їй адресної допомоги та просить зобов»язати управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації провести дії відповідно до вимог чинного законодавства та призначити і виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 14.03.2017 року.

Позивач в судове засідання не з"явилась, звернулась в суд з заявою про розгляд справи у її відсутності.

В судове засідання представник позивача не зявився про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у відсутність представника, до суду надано не було.

Представниик відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить справу розглянути без представника, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, надав заперечення, в якому зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: 09.12.2014 року позивач вперше звернулася до УСЗН Добропільської районної державної адміністрації із заявою про призначення адресної допомоги, на підставі якої позивачу була призначена щомісячна адресна допомога на шестимісячний термін з 09.12.2014 р. в розмірі 442 грн., як для особи працездатного віку. Оскільки позивач протягом 2-х місяців з моменту звернення не працевлаштувалась, відповідно до вимог п.7 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р №505(далі-Порядку), за період з 09.02.2015р. по 08.04.2015 р., щомісячна адресна допомога виплачувалась їй в зменшеному на 50% розмірі 221 грн. Зважаючи на те, що позивач в послідуючому не працевлаштувалася протягом 2-х наступних місяців позивачці, відповідно до п.7 Порядку була припинена виплата щомісячної адресної допомоги з 09.04.2015 року. В березні 2017 року позивач звернулася повторно щодо призначення щомісячної адресної допомоги. Відповідно до п.7. Порядку, на підставі змін, внесених до п.3 Порядку згідно Постанови КМУ від 31.03.2015 р. № 212 «Про внесення змін до порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Таким чином, позивач втратив право на призначення адресної допомоги, в зв»язку із чим відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 3, ч.4 ст.122, ч. 4, 6 ст. 128 КАС України судом було вирішено розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до копії довідки від 27 листопада 2014 року №1449-688, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, мешкає по вул. В Бабенко, 31 с.Добропілля Добропільського району Донецької області. (а.с.10).

09 грудня 2014 року ОСОБА_1 через свого представника- чоловіка ОСОБА_2, вперше звернулась до УСЗН Добропільської районної державної адміністрації з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що підтверджується копіями відповідних заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2В.(а.с. 39,40)

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 10 грудня 2014 року, сім»ї тимчасово переміщених осіб, яка складається з ОСОБА_2В.(пенсіонер) та ОСОБА_1, (працездатна, яка не працює), призначена допомога у розмірі: 1326.00 грн. з 09.12.2014 по 08.02.2015р., 1105.00 грн. з 09.02.2015 по 08.04.2015 р.,884.00 грн. з 09.04.2015 по 08.06.2015 р. (а.с. 41)

Відповідно довідки Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області № 770 від 18.07.2017 року ОСОБА_1О працює на посаді діловода Добропільської сільської ради з 01.09.2016р. по теперішній час (а.с.12).

З копії листа УСЗН Добропільської районної державної адміністрації № 08-3/618 від 23.03.2017 року вбачається, що позивач 14.03.2017 року зверталася до УСЗН Добропільської районної державної адміністрації з заявою про повторне призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території, але їй було відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги на підставі п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 505(а.с. 11)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного:

Статею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 із змінами та доповненнями (далі - Порядок надання щомісячної адресної допомоги) визначено процедуру та підстави надання вказаної щомісячної адресної допомоги.

Згідно із пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно із пунктом 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім"ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім"ї (далі - уповноважений представник сім"ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) -884,00 грн. на одну особу (члена сім"ї); для працездатних осіб - 442,00 грн. на одну особу (члена сім"ї).

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.Відповідно до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, до заяви, в якій уповноважений представник сім'ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаються копії документів, визначених в абзаці сьомому пункту 3 цього Порядку, засвідчені підписом уповноваженого представника сім'ї.

Згідно із пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога не призначається у разі, будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Таким чином, для продовження отримання особою щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, необхідно дотримання таких умов:

- особа повинна постійно проживати на території України;

- особа повинна бути внутрішньо переміщеною;

- особа повинна знаходитися на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад;

- уповноважений представник сім'ї особи, яка бажає отримати таку допомогу, повинен звернутися до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'явити паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, письмові згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, і при цьому в заяві має бути повідомлено про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги;

- особа не повинна бути власником або мати членів сім'ї, які мають у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або членів сім'ї, які мають на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Виходячи з норм пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Виплата щомісячної адресної допомоги дійсно була припинена позивачу з 09.04.2015 року на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, проте суд не може погодитися із тим, що позивач після працевлаштування не має права на призначення щомісячної адресної допомоги.

Згідно із абзацом 8 пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Із змісту вказаного абзацу 8 пункту 3, а також із змісту вищенаведених пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Вказаний підхід відповідає не тільки нормам вищенаведеного Порядку, але також відповідає духу та меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які полягають в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім'ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці проживання та не є власниками житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або не мають на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Суд звертає увагу на те, що діючим Порядком не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Суд враховує, що позивач зверталася до відповідача із заявою про призначення щомісячної допомоги 14.03.2017 року, яка містила всі необхідні дані для призначення такої допомоги, при цьому станом на дату прийняття рішення про відмову призначення допомоги(лист № 08-3/618 від 23.03.2017 року) у відповідача в розпорядженні була довідка про працевлаштування позивача. Таким чином, вищевказана допомога повинна була бути призначена позивачу з дня звернення за її призначенням та максимум на строк 6 місяців, але не довше місяця зняття з обліку в уповноваженому органі включно.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно із статтею 94 КАС України суд враховує, що позов задоволено, а отже наявні підстави для присудження на користь позивача всіх понесених нею судових витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації призначити і виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 14 березня 2017 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління соціального захисту Добропільської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шісьтсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя В.В. Корнєєва

13.09.2017