Справа № 13841/11/2070
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 листопада 2011 р. № 2-а- 13841/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Чубукіної М.В.,

представника позивача ОСОБА_1;

перекладача Ісманова Рахматулло Шукрулло угли;

відповідача ОСОБА_2 Муроділло Мажид угли;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області до Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Муроділло Мажид угли видворення у примусовому порядку за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комінтернівський РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Муроділло Мажид угли, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що зазначена особа знаходиться на території України без передбачених законом підстав, самостійно залишити територію України ані змоги, ані бажання не має, а відтак, підлягає примусовому видворенню.

Відповідач, громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 Муроділло Мажид угли проти видворення за межі України не заперечував.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства відповідач має правовий статус іноземця.

Частиною 1 ст.2 зазначеного закону вказано, що іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. При цьому, в силу ч.5 ст.2 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства на іноземців, а отже і на відповідача, покладено обовязок поважати та дотримувати Конституції і законів України, шанувати традиції та звичаї народу України.

Відповідно до ст.28 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянстваправила в'їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію встановлюються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

За матеріалами справи відповідач вїхав на територію України 29.11.2010 автомобілем з Російської Федерації через КПП «Плетинівка»по паспортному документу СН 1942612, виданому МІС 19.02.2008 року терміном дії до 06.11.2016 року. Мета приїзду в Україну працевлаштування. Офіційно не працевлаштувався, з зазначеної дати жодних дій з метою набуття законної підстави для знаходження на території України не вчинив, за отриманням статусу біженця або особи, що потребує тимчасового захисту до відповідних органів не звертався, дозволу на працевлаштування на території України не отримував, на облік як платник податків (зборів) в органах державної податкової служби України не став, місця проживання або місця реєстрації на території України в установленому законом порядку не реєстрував, офіційного місця роботи не має, майна на території України не має, офіційних фінансових джерел для існування на території України не має, вчинив адміністративне правопорушення, покладене адміністративне стягнення виконав. Окрім того, суд відзначає, що відносно відповідача органом внутрішніх справ було прийнято рішення про видворення за межі України, дане рішення є діючим, відповідачем не виконано, доказів наявності у відповідача можливості та бажання самостійно виконати згадане рішення матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст.26 Конституції України указано, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Оскільки, як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи, у відповідача законна підстава для знаходження на території України відсутня, внаслідок власної недобросовісної правової поведінки жодних дій на набуття такої підстави не вчинив, наміру дотримуватись вимог національного законодавства України і залишати територію України не має, то він підлягає примусовому видворенню з України.

Існування обставин, що визначені ст.32-1 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства судом в ході розгляду справи не виявлено.

За таких обставин, слід дійти висновку, що заявлена суб'єктом владних повноважень вимога підлягає задоволенню, так як не суперечить ч.1 ст.2 КАС України.

На підставі п.9 ч.1 ст.256 КАС України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині затримання відповідача, проте позивач просив звернути до негайного виконання постанову про видворення у примусовому порядку за межі України, що не передбачено вимогами КАСУ, відтак зазначене клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 183-5, ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області до Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Муроділло Мажид угли видворення у примусовому порядку за межі України задовольнити в повному обсязі.

2. Видворити в примусовому порядку за межі України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 Муроділло Мажид угли, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Р. ОСОБА_4.

3. Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

4. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

5. Судові рішення у визначених статтею 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Старосєльцева О.В.