Справа № 760/2267/17
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/2267/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір І.С.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АР № 764377 від 20.01.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора УПП в м. Києві ДПП від 20.01.2017 року серії АР № 764377 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф в сумі 255 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що позивач 20.01.2017 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом HYUNDAI TUCSON, д.н.з. ВТ 8800ВА, здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 15.9. е Правил дорожнього руху України.

Факт правопорушення підтверджений відеозаписом події адміністративного правопорушення, що зроблений за допомогою персонального мобільного відеореєстратора моделі DMT1, який був закріплений на форменому одязі поліцейського.

Також, з оглянутої відеозйомки вбачається, що інспектором позивачу були роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та порядок і строки оскарження постанови.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вимоги адміністративного позову ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що зупинка транспортного засобу в межах дії заборонного знака була вимушеною через його погане самопочуття.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена відповідачем без наявності достатніх доказів правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

При вирішенні справи судом першої інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_3 - пасажира, який разом з позивачем перебував в автомобілі.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, 20.01.2017 року був пасажиром у автомобілі позивача, вказав, що дійсно ОСОБА_2 був вимушений здійснити зупинку транспортного засобу у зв'язку з різким погіршенням самочуття. Автомобіль зупинив на відстані більше 30 метрів від зупинки маршрутних транспортних засобів. Він виходив з автомобіля купити води, щоб позивач міг прийняти ліки. Після прийняття ліків ОСОБА_2 через деякий час зміг керувати автомобілем та повернувся додому.

На підтвердження вказаних обставин суд першої інстанції прийняв в якості доказу виписку з історії хвороби та довідку ДУ «Національного інституту сердцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова НАМН України».

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху (далі - Правил) регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7.3. е) Правил передбачено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

З матеріалів справи вбачається, що біля будинку № 16 по вул. Академіка Глушкова у м. Києві знаходиться зупинка маршрутних транспортних засобів, позначена відповідним інформаційно-вказівним знаком 3.34 розділу Дорожні знаки Правил.

Вказана норма Правил дорожнього руху забороняє рух зупинку транспортних засобів за наявності відповідного знака.

З відеозапису події адміністративного правопорушення, що зроблений за допомогою персонального мобільного відеореєстратора моделі DMT1, вбачається, що позивачем дійсно було здійснено зупинку транспортного засобу, яким він керував, в межах дії знака .34 розділу Дорожні знаки Правил.

При цьому, як вбачається з цього ж відеозапису, під час складання постанови ОСОБА_2 у своїх поясненнях не посилався на поганий стан здоров'я, як і не вказував, що зупинка була вимушеною через поганий стан здоров'я, що перешкоджало безпечному керуванню авто, не звертався за отриманням медичної допомоги.

Доводи щодо того, що зупинка була вимушеною позивач виклав лише при зверненні до суду з даним позовом.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє такі доводи позивача та не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_3, оскільки наведені посилання спростовуються відеозаписом з місця події, наданим відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення правил порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122, ст. 126 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

З огляду на викладене, дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення відповідають вимогам Закону.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зупинка транспортного засобу позивача в межах дії заборонного знаку підтверджена відеозаписом.

В той же час позивачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було зазначено, що зупинка була вимушеною через погане самопочуття. Не надано належних доказів цього і в ході розгляду справи в суді.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Наявність підстав для притягненні позивача до відповідальності підтверджено належними доказами, порушнику роз'яснено його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, не надавши оцінки запису відеореєстратора відповідача.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави вважати, що рішення суду першої інстанції прийняте при неповному з'ясуванні обставин справи, що мало наслідком неправильне вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 167, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 14.09.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.