Справа № 523/1124/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/1124/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Аліна С.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, про зобов`язання нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії,
ВСТАНОВИВ:
24 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувшись до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови листом № 1451/М-11 від 22.12.2016 року у нарахуванні та виплати суми компенсації втрати частини доходів, за період з 01 липня 2006 року по 30 листопада 2016 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 3 116,36 грн.;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити суму компенсації втрати частини доходів за період з 01.07.2006 року по 30.11.2016 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 3 116,36 грн.

Постановою від 10 квітня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Суворовський районний суд м. Одеси відмовив у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити його адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, зокрема Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів», оскільки надав неправильну оцінку тому факту, що постановою ВАСУ від 17.03.2016 року по справі № 2а/1522/5999/11 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язано сплатити частину недоотриманої пенсії.

Також апелянт зазначає, що при виконанні постанови ВАСУ від 17.03.2016 року по справі № 2а/1522/5999/11, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не здійснило нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, що передбачено ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Посилається апелянт і на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові цього суду від 18.11.2014 року по справі № 21-518а15, у аналогічних спірних правовідносин.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що постановою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року справі № К/800/19407/15 (а.с.9-11), касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково:

- скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2012 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року;

- ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково;

- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати не у повному обсязі ОСОБА_1 підвищення (надбавки) до пенсії як учаснику бойових дій у період з 26 грудня 2005 року по 01 липня 2006 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення (надбавки) до пенсії в розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком у період з 26 грудня 2005 року по 01 липня 2006 року.;

- у задоволенні решти позову відмовлено;

- позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 січня 2000 року по 25 грудня 2005 року залишені без розгляду.

Також суд першої інстанції встановив, що листом ГУПФ України в Одеській області №1451/М-11 від 22 грудня 2016 року, відповідач відмовив ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати компенсації, у зв`язку з тим, що поточна пенсія пенсіонеру нараховується та виплачується своєчасно, проведення розрахунку компенсації втрати частини доходу не було предметом судового розгляду справи № 2а/1522/5999/12, а тому вчинення таких дій виходитиме за межі зобов`язань, покладених судовим рішенням Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року справі № К/800/19407/15 (а.с.8).

Суд першої інстанції посилаючись на приписи ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», дійшов висновку, що здійснені пенсійним органом, на виконання постанови ВАСУ, виплата позивачу коштів, має характер разового платежу, а тому ніяким чином не може бути використана в контексті ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Також суд першої інстанції зазначив, що з метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Кабінет Міністрів України 21 лютого 2001 року прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Враховуючи положення п. 1, п. 2, абз. 1 п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159,

Суд першої інстанції зазначив, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії), порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання) та затримка виплати доходів один і більше календарних місяців.

Оскільки доходи, а в даному випадку пенсія, виплачуються позивачу вчасно, щомісячно та без затримки, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для виплати компенсації втрати частини доходу.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (а.с. 7), отримує пенсію за вислугу років відповідно до Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, що сторонами у справі не оспорюється.

Відповідно до матеріалів справи (а.с. 9-11) постановою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року у справі № К/800/19407/15 (№ 2-а/1522/5999/11), окрім іншого, визнана протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати не у повному обсязі ОСОБА_1 підвищення (надбавки) до пенсії як учаснику бойових дій у період з 26 грудня 2005 року по 01 липня 2006 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення (надбавки) до пенсії в розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком у період з 26 грудня 2005 року по 01 липня 2006 року.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин у справі № 2-а/1522/5999/11, учасникам бойових дій пенсії за вислугу років підвищуються на 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, підвищення (надбавки) до пенсії в розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком у період з 26 грудня 2005 року по 01 липня 2006 року, є постійним, періодичним пенсійним платежем, тобто складовою частиною пенсії позивача, у зв`язку з чим, висновок суду першої інстанції про те, що виплата суми недоотриманої пенсії в розмірі 3 116,36 грн. за період з 26 грудня 2005 року по 01 липня 2006 року носить одноразовий характер є помилковим.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Апеляційний суд зазначає, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом Пенсійного Фонду України) добровільно чи на виконання судового рішення.

Апеляційний суд зазначає, що аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2014 року у справі № 21-518а15, від 07.11.2012 року у справі № 6-131цс12, які за приписами ст. 244-2 КАС України є обов`язковими для врахування іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права, по яких ВСУ висловив свою правову позицію. При цьому апеляційний суд в цій справі не вбачає мотивів за яких можливо відступити від правової позиції Верховного Суду України.

Матеріалами справи підтверджено (а.с. 8, 9-11, 18-19) та сторонами у справі не оспорюється той факт, що частина пенсії, на яку позивач мав право в період з 26 грудня 2005 року по 01 липня 2006 року в розмірі 3 116,36 грн. відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили, виплачена позивачу із затримкою з 01 липня 2006 року по 30 листопада 2016 року.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про неправомірність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка оформлена листом № 1451/М-11 від 22.12.2016 року, у нарахуванні та виплати апелянту суми компенсації втрати частини доходів, за період з 01 липня 2006 року по 30 листопада 2016 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 3 116,36 грн.

Порушене право апелянта має бути відновлене шляхом зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу суму компенсації втрати частини доходів за період з 01.07.2006 року по 30.11.2016 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 3 116,36 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, які мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права та до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, відповідно до п. п. та п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова скасована та ухвалена нова постанова про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, 244-2, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року скасувати, та ухвалити нову постанову.

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, про зобов`язання нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладену в листі № 1451/М-11 від 22.12.2016 року, у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходів, за період з 01 липня 2006 року по 30 листопада 2016 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 3 116,36 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів за період з 01 липня 2006 року по 30 листопада 2016 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 3 116,36 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець