Справа № 450/1200/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2017 р. м. Київ К/800/17195/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Гончар Л.Я.,

Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова

на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року

у справі № 450/1200/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області (далі - УПФУ), в якому просив визнати дії УПФУ щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах незаконними та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з березня 2016 року (з моменту звернення з письмовою заявою до УПФУ про призначення пенсії).

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями відповідачем подано касаційну скаргу, в якій він посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що позивач не набув права на призначення йому пенсії на пільгових умовах, оскільки він не має достатнього трудового стажу тракториста-машиніста.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача, останній працював на посаді тракториста АТС ТзОВ «Звенигород» з 03 травня 1986 року по 21 травня 1997 року - всього 11 років 18 днів, та з 29 вересня 2001 року по 01 квітня 2015 року на посаді механізатора у ТзОВ АПП «Львівське» - всього 13 років 6 місяців 3 дні. Тобто стаж, що дає право на пенсію на пільгових умовах, становив 24 роки 6 місяців 21 день.

24 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ з письмовою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

УПФУ рішенням № 70/9 від 11 квітня 2016 року відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку із відсутністю в уточнюючій довідці реєстраційного номеру, прізвища і підпису начальника відділу кадрів, що підтверджує пільговий стаж роботи в Фермерському господарстві «Княжий замок». Крім того, у трудовій книжці не зазначено характер виконуваної роботи за професією тракторист, а саме зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності перешкод для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, оскільки доказами, здобутими під час розгляду справи, підтверджено наявність у позивача необхідного стажу тракториста-машиніста.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів та зазначає наступне.

Відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Судами, з посиланням на довідку № 59 від 15 лютого 2016 року, видану ТзОВ АПП «Львівське», встановлено, що позивач з 29 вересня 2001 року (наказ № 515-к від 29 вересня 2001 року) по 01 квітня 2015 року (наказ № 47-к від 01 квітня 2015 року) працював в ТзОВ АПП «Львіське» трактористом.

Крім того, наведені обставини підтверджуються довідкою № 301 від 06 жовтня 2016 року, наданою ТзОВ АПП «Львівське» на вимогу суду, за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 з тією різницею, що у вказаній довідці професія позивача зазначено - механізатор.

Разом з тим, порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Згідно з «Загальносоюзним класифікатором професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженим постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 року №016, введеним в дію з 01 січня 1987 року, та класифікатором професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженим та введеним в дію наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327, професії «будівельна бригада», «будівельна бригада-тракторист», «механізатор-трактор», «підвозчик» відсутні, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, що в свою чергу свідчить про протиправність відмови УПФУ зарахувати до пільгового стажу позивача, як тракториста-машиніста, періоду його роботи в 29 вересня 2001 року по 01 квітня 2015 року у ТзОВ АПП «Львівське».

Також, відповідно до п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній свідки, допитані в суді першої інстанції, підтвердили факт роботи позивача з 1986 по 1993 роки в АТС ТзОВ «Звенигород» в трактористом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними нормами права та встановленими обставинами справи.

Між тим, 10 серпня 2017 року на адресу суду надійшла копія свідоцтва про смерть позивача - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

П. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Згідно з п. 4 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на пенсію.

Відповідно до ст. 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції визнає законні судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що втратили законну силу, і закриває провадження у справі, якщо після їх ухвалення виникли обставини, які є підставою для закриття провадження у справі, та ці судові рішення ще не виконані.

Матеріали справи не містять відомостей про виконання оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, провадження у справі підлягає закриттю, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - визнанню такими, що втратили законну силу.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій закрити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року визнати такими, що втратили законну силу.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: