Справа № 2а-170/10/2370
Суддя: І.О.Лічевецький
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року справа № 2а-170/10/2370

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О.,

при секретарі - Левчуку A.C.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 за довіреністю; відповідача - не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Смілянському районі до товариства з обмеженою відповідальністю «МТС «Альфа-Агро» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків, штрафних санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в Смілянському районі звернулося до суду з адміністративним позовом до ТОВ «МТС «Альфа-агро» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків, штрафних санкцій та пені.

Позивач стверджував, що за жовтень - листопад 2009 р. відповідач мав сплатити страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 21 969 грн. 30 коп. Далі позивач зазначив, що у звязку з несвоєчасною сплатою страхових внесків до відповідача були застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 471 грн. 83 коп. та нарахована пеня в сумі 27 грн. 55 коп.

Оскільки сума страхових внесків, фінансових санкцій та пені в загальному розмірі 22 468 грн. 68 коп. у строки, встановлені п. 6 ст. 20, ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р., відповідачем не сплачена, заявник просив стягнути її у судовому порядку.

В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 21 969 грн. 82 коп., штраф в розмірі 15 грн. 80 коп. та пеню в сумі 92 коп.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на сплату 3 000 грн., зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 18 986 грн. 54 коп.

Відповідач письмових заперечень проти адміністративного позову не подав, в судове засідання не зявився, свого представника не направив.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 67 Конституції України (№ 254к/96-ВР) закріплено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті третьої Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (надалі за текстом - «Закон № 400/97- ВР»), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку визначеному законодавством України.

Частиною першою статті першої Закону № 400/97-ВР визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - «Закон № 1058-IV»).

Статтею першою Закону № 1058-IV визначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 14 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальниками, відповідно до цього Закону, є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.

TOB «МТС «Альфа-агро» зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності, Смілянською районною державною адміністрацією Черкаської області 23.03.2001 р. (ідентифікаційний код 31432878).

З огляду на викладені вище норми Закону № 1058-IV відповідач є страхувальником, в розумінні цього Закону, та платником страхових внесків.

Відповідно до частини шостої статті 17 Закону № 1058-IV страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Частиною другою статті 20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Пунктом шостим статті 20 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Для страхувальників, що мають найманих працівників, базовим звітним періодом є календарний місяць. Згідно частини 12 статті 20 вищезазначеного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно із ч. 4 ст. 18 Закону страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування.

Відповідно до статті четвертої Закону № 400/97-ВР страхувальники повинні сплачувати внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 33,2 % від фонду оплати праці підприємства та відрахування на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 - 5 % сукупного оподатковуваного доходу фізичних осіб, які працюють на підприємстві за трудовим договором.

Судом встановлено, що відповідачем подано до управління УПФУ в Смілянському районі розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за жовтень 2009 р. та листопад 2009 р. із самостійно визначеними розмірами страхових внесків, що підлягають сплаті. Згідно вказаних розрахунків відповідач зобов'язаний був сплатити до Пенсійного фонду України внески на пенсійне страхування в розмірі 33,2 % від фонду оплати праці в розмірі 20 447 грн. 57 коп. та відрахування на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 - 5 % сукупного оподатковуваного доходу в сумі 1 539 грн. 73 коп.

Згідно даним картки особового рахунку та платіжних доручень № 67006946 від 10.02.2010 р. та № 68504851 від 26.02.2010 р., відповідач в рахунок сплати заборгованості по страховим внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування перерахував З 000 грн. Таким чином, у відповідача, утворилася недоїмка у розмірі 18 987 грн. 30 коп.

Із зазначеної суми позивач просив стягнути 18 969 грн. 82 коп.

У звязку із порушенням відповідачем платіжної дисципліни позивачем, на підставі частини 3 статті 106 Закону № 1058-ІУ, направлялись вимоги про сплату боргу N Ю-9 від 04.12.2009 р. та N Ю-9 від 05.01.2010 р.

Зазначені вимоги отримані відповідачем відповідно 07.12.2009 р. та 12.01.2010 р. проте на час розгляду справи в суді не оплачена, у передбаченому законодавством порядку оскаржена не була.

Абзацом 8 частини 3 статті 106 Закону № 1058-ІУ визначено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Частиною девятою статті 106 Закону № 1058-ІУ передбачено право виконавчих органів Пенсійного фонду застосовувати до страхувальників фінансові санкції. Зокрема, відповідно до пункту другого цієї статті за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

З огляду на викладені вище положення Закону № 1058-ІУ, за порушення платіжної дисципліни позивачем прийнято рішення № 199 від 30 жовтня 2009 р. про застосування штрафу в розмірі 471 грн. 83 коп. та нарахування пені в сумі 27 грн. 55 коп.

Назване рішення отримане бухгалтером відповідача ОСОБА_2

За даними облікової картки страхувальника, відповідачем частково сплачено штраф в розмірі 456 грн. 03 коп. та пеню в сумі 26 грн. 63 коп.

Частиною 13 статті 106 Закону № 1058-ІУ визначено, що суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Відповідач рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків не оскаржив, визначені в ньому суми штрафу та пені не сплатив.

За цих обставин, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем - субєктом владних повноважень, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159, 162 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МТС «Альфа-Агро» (Черкаська область, Смілянський район, с. Куцівка, вул. Шевченка, 21, ідентифікаційний код 31432878) на користь управління Пенсійного фонду України в Смілянському районі (Черкаська область, м. Сміла, вул. Леніна, 35, ідентифікаційний код 21366544) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за жовтень 2009 р. та листопад 2009 р. в розмірі 18 969 грн. 82 коп., штраф в розмірі 15 грн. 80 коп. та пеню в сумі 92 коп., а всього 18 986 (вісімнадцять тисяч девятсот вісімдесят шість) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному обсязі 10 березня 2010 р.

Суддя І.О.Лічевецький