Справа № 710/845/17
Суддя: Побережна Н. П.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 710/845/17
Провадження № 2-а/710/42/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2017 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Ткаченко В.Б.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_2

доінспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капрала поліції Вебер Ірини Миколаївни ,

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний адміністративний позов, в якому позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №093066 від 03.12.2016, яку виніс інспектор роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капрала поліції Вебер Ірина Миколаївна, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КупАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00грн.

Позивач мотивує свій позов тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 093066 від 03.12.2016, яку винісінспектор роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капрал поліції Вебер Ірина Миколаївна, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. В постанові вказано, що 03.12.2016 о 14 год. 38 хв. в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 46, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150, номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив пп. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив пп. 2.1 а Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що зазначена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП не ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, та винесена із порушенням чинного законодавства. Позивач вказує, що не проїжджав перехрестя на заборонний сингал світлофора, він почав проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофора, а закінчив уже на заборонний сигнал світлофора, тобто виконав вимоги п. 16.8 Правил дорожнього руху України. На прохання працівників поліції пред'явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб позивач не відмовився, а сказав, що документи у нього присутні і перед тим, як їх пред'явити він хотів би ознайомитись з доказами вчинення правопорушення. Позивачеві надали відеозапис, на якому автомобільне в'їжджає, а виїжджає з перехрестя. Доказів сам в'їзду на заборонний сигнал світлофора позивачеві не надали. Позивач вказав, що йому відмовили в перенесенні справи на розгляд до суду за місцем проживання. Також позивач зазначив, що Відповідач Вебер І.М. незаконно розглянула справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, відповідач Вебер І.М. позбавила позивача ОСОБА_2 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП та порушила вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорувала порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримав, надав суду пояснення аналогічні позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заперечення проти позову, в яких вказав, що факт правопорушення був виявлений безпосередньо поліцейськими Вебер І.М. та Жураківським В.М. та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.4 ПДР відповідачем було оголошено причину зупинки та законні вимоги, щодо пред'явлення для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документи, після чого позивачу було роз'яснено суть скоєного ним правопорушення. В подальшому, Відповідач згідно ст. 279 КУпАП розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз'яснив Позивачу права та обов'язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, заслухав пояснення Позивача, який заперечував факту скоєного ним правопорушення. Зазначені в позові зауваження, щодо відсутності доказів не відповідають дійсності, адже факт проїзду на червоне колір світлофора було зафіксовано на службовий відеореєстратор № 00114 та надано позивачу на ознайомлення при розгляді справи. Позивач не спростовує факту завершення маневру, проїзду перехрестя на заборонений сигнал, але зазначає, що розпочинав він рух на мигаючий зелений, що не відповідає обставинам справи, так ж проїзд перехрестя він здійснив на червоний колір. Відеозапис даного правопорушення, надати суду відповідач не має можливості, адже відповідно до п. 4.2 Розділу IV «Порядок зберігання відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)» наказу Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 за № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» визначений строк зберігання відеозаписів на сервері складає 30 діб з моменту збереження такого відеозапису на сервері за наявності технічної можливості. Крім того, на вимогу працівників поліції щодо пред'явлення для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач відмовився.Щодо клопотання позивача про перенесення розгляду справи до суду за місцем проживання, то воно Відповідачем при розгляді справи було відхилене, так ж відповідно до ст. 222 КУпАП підвідомчість даної категорії справ належить до компетенції Національної поліції.

Суд, розглянувши адміністративну справу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У суді встановлено, що відповідно допостанови серії АР № 093066 від 03.12.2016, яку виніс інспектор роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капрал поліції Вебер Ірина Миколаївна, на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. В постанові вказано, що 03.12.2016 о 14 год. 38 хв. в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 46, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150, номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив пп. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив пп. 2.1 а Правил дорожнього руху України. (а.с.14).

Згідно з посвідченням водія серії НОМЕР_2, виданим Шполянським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_2 має право керування транспортними засобами категорії В з 24.05.2013 по 24.05.2063 (а.с.15).

Відповідно до пояснення свідка ОСОБА_5 від 09.12.2016, ОСОБА_5 03.12.2016 о 14 год. 30 хв. їхав пасажиром в автомобілі ВАЗ 2115, номерний знак НОМЕР_1, в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги. Водій даного транспортного засобу, ОСОБА_2 був зупинений патрульними поліцейськими і йому було висунуто обвинувачення в проїзді перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а також у відсутності при собі посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб. Свідок вказує, що позивач в'їхав на перехрестя на вул. 30 років Перемоги на дозволений сигнал світлофора, також водій мав при собі посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, які він пред'являв працівникам поліції. Також свідок зазначає, що постанову було складено без присутності водія (а.с.13).

Згідноз ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КупАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином встановлено, що хоча позивача і звинувачували в проїзді перехрестя на заборонний сигнал світлофора, його було притягнуто до відповідальності саме за відмову пред'явити посвідчення водія, адже адміністративна відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора передбачена ч. 2 ст.122 КУпАП, в той час як позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КупАП.

Із пояснень позивача та свідка встановлено, що позивач пред'явив відповідачеві посвідчення водія.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, за ст. 126 КУпАП.

Таким чином, оскільки відповідач відмовив позивачеві у перенесенні розгляду його справи до суду за місцем проживання позивача у зв'язку з тим, що розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 126 КУпАП належить до компетенції органів Національної поліції, а не суду, суд приходить до висновку, що вказане не може бути причиною скасування постанови.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 2.3 Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, за адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, твердження позивача про те, що його права були порушені розглядом справи на місці зупинення автомобіля суд не бере до уваги, так як таке ствердження не відповідає нормам КУпАП та рішенню Конституційного суду. Розгляд справи на місці зупинки автомобіля жодним чином не порушив прав позивача.

Згідно з положеннями статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову; якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач не довів, що позивачем вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8-11, 71, 159-163, ч.2 ст.171-2,186 КАС України, ст.ст. 7, 122, 126, 222, 254, 258, 267, 278, 279, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №093066 від 03.12.2016, яку виніс інспектор роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капрала поліції Вебер Ірина Миколаївна, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КупАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 15.09.2017.

Суддя Н.П. Побережна