Справа № 694/860/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/860/17 Головуючий у 1-й інстанції: Сакун Д.І., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін матеріали апеляційної скарги Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - Відповідач, Звенигородське об'єднане УПФУ Черкаської області) у якому просила визнати протиправними дії та рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язати відповідача прийняти рішення про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 серпня 2017 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

13.09.2017 (вх.27802) на адресу суду апеляційної інстанції від апелянта надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження для витребування у комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи рішення щодо перевірки надання статусу потерпілої особи ОСОБА_2

Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку що воно не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає вимогам ст. 156 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є громадянкою, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю, категорія 4, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.17).

25.04.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Закон).

09.06.2017 листом (рішенням) №5758/07 Звенигородське об'єднане УПФУ Черкаської області відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_2 зі зменшенням пенсійного віку, оскільки остання не має достатнього періоду проживання чи роботи в зоні посиленого радіологічного контролю (а.с.12).

Не погоджуючись із діями та зазначеним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача в призначенні пенсії ОСОБА_2 зі зменшенням пенсійного віку є протиправною, оскільки матеріали справи підтверджують право позивача на призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Юрківка Звенигородською району Черкаської області та згідно даних паспорта була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з даних довідки № 1739 від 03.07.2017 року, яка виданої виконавчим комітетом Юрківської сільської ради, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Юрківка Звенигородською району Черкаської області і постійно проживає по даний час (а.с.8).

Крім того, в матеріалах справи містяться копії домової книги, які підтверджують обставини проживання позивача в с. Юрківка (а.с.11-16).

Також, в судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідків були допитані, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які дали наступні покази.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2 і проживає також в с. Юрківка. Позивача знає з дитинства, вона постійно проживала у с. Юрківка і їздила на роботу до м. Ватутіне, а інколи і ходила пішки, оскільки відстань невелика близько 1-2 км. Свідок зазначила, що позивач проживає і на даний час в с.Юрківка.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працює секретарем Юрківської сільської ради. Стверджує, що позивач постійно проживала у с. Юрківка, а прописка в м. Ватутіне була необхідна останній для отримання житла.

Вищезазначені обставини підтверджуються документально та досліджені судом апеляційної інстанції в повному обсязі.

17.07.2017 Звенигородське об'єднане УПФУ Черкаської області звернулось до комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо вилучення у ОСОБА_2 посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю, категорія 4, серії НОМЕР_1.

Отже, підставою для відмови відповідача в призначенні пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону, стало проживання (або праці) ОСОБА_2 в зоні посиленого радіологічного контролю 9 місяців 28 днів, тобто менше 4 років (станом на 01.01.1993), як це передбачено нормами чинного законодавства, а тому позовні вимоги, на думку відповідача, безпідставні.

Між тим, зазначені посилання апелянта не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки на момент розгляду справи в суді першої інстанції останнім не надано належних та допустимих доказів, які передбачені нормами адміністративного судочинства відповідно до ст.ст.69-71 КАС України, вилучення у позивача посвідчення серії НОМЕР_1, або визнання його недійсним.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Правовими положеннями ч. 2 ст. 55 Закону визначено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за станом на 1 січня 1993 року прожили або за умови, що вони відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Отже, як вбачається з вищезазначеної норми права, особи, які постійно проживали або відпрацювали у зоні не менше двох років мають право на пільгову пенсію, а тому колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_2 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону.

В силу вимог ч. 3 ст.65 Закону, посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

З огляду на вищезазначені правові норми, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», а тому відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії є необґрунтованою та такою, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_2

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 21.11.2006 №21-1048во06, від 04.09.2015 №690/23/15-а та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.05.2017 у справі №584/487/16-а (К/800/25548/16).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, зокрема, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Карпушова О.В.

Епель О.В.