Справа № 489/1763/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 р. Справа № 489/1763/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Косцової І. П.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва про визнання дій протиправними, скасування рішення, просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у переведенні її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням додатково наданих документів про заробітну плату; визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва від 13.03.2017 р. №21/1 про відмову в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону Уураїни «Про державну службу»; зобовязати відповідача провести переведення позивача на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» за заявою від 03.03.2017 року на підставі довідок від 01.03.2017 р. №4254/07 та від 01.03.2017 р. №4255/07 про заробітну плату за період з 01.05.2016 р. по 28.02.2017 р. з урахуванням інших виплат, на які нарахований єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (премія, грошова допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсація за невикористані відпустки).

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 12.10.2006 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва ( правонаступником якого є Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва)та їй призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На підставі заяви позивача від 02.01.2013 року її переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

28.03.2014 р. позивачка звернулась із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». На підставі вказаної заяви ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком з 28.03.2014 року як державному службовцю.

ОСОБА_2 працювала на посаді начальника УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва. Через що, відповідно до підпункту 9 пункту 6Розділу П «Прикінцеві положення» Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», пенсія позивачу виплачувалась у розмірі, обчисленому відповідно до положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 14.06.2016 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на підставі її заяви про переведення з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про державну службу». Стаж та заробіток при призначенні пенсії враховано до 30.04.2016 р.

З 01.04.2015 р. на підставі п. 5 та п. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» виплата пенсії ОСОБА_2 була припинена.

У звязку зі звільненням з займаної посади державного службовця за власним бажанням, 01.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась до УПФ в Заводському районі м. Миколаєва із заявою про поновлення виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» .

03.03.2017 р. позивачка звернулась до УПФ в Заводському районі м. Миколаєва із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року, з урахуванням до складових заробітної плати (при обчислені пенсії) інших виплат, зазначених у наданих позивачем довідках про заробітну плату. До заяви позивач надав довідку від 01.03.2017 року № 4254/07 про складові заробітної плати станом на 28.02.2017 року та довідку від 01.03.2017 року № 4255/07 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видані УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва.

Рішенням УПФ в Заводському районі 13.03.2017 року за № 21/1 було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії державного службовця за наданими довідками через відсутність правових підстав для проведення такого перерахунку пенсії та поновлено позивачу виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі, обчисленому при переведенні її на зазначений вид пенсії відповідно до заяви 28.03.2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії державного службовця за наданими позивачем довідками, оскільки діюча редакція Закону України «Про державну службу» не містить положень, які б передбачали можливість проведення перерахунку пенсій вказаній категорії громадян та відсутності правових підстав для призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу» вдруге, за новою редакцією.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 Розділу ХІ Перехідних та прикінцевих положень ЗУ «Про державну службу» державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу"(Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно достатті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Порядок призначення таких пенсій затверджено Постановою КМ України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» ( нової редакції) виникає, між іншим…., якщо до набрання чинності Законом не призначалась пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» (попередньої редакції).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач раніше вже реалізував власне право на призначення пенсії за віком за нормами Закону України «Про державну службу».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції що дії відповідача в частині виконання заяви позивача від 03.03.2017 року про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» та обчислення пенсійної виплати у розмірі, якому вона була призначена позивачу 28.03.2014 року являється правомірними, оскільки діюча редакція Закону України «Про державну службу» не містить положень, які б передбачали можливість проведення перерахунку пенсій вказаній категорії громадян та відсутності правових підстав для призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу» вдруге, за новою редакцією .

Отже, доводи апелянта що переведення з одного виду пенсії на іншій являється призначенням іншого виду пенсії або пенсії за іншим законом, являється безпідставним на ґрунтується на помилковому тлумаченні законодавства.

Посилання ж апелянта на ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , колегія суддів вважає безпідставним .

Так, згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

В даному випадку, частиною третьою статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 195, 196, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: І.П. Косцова

Суддя: К. В. Кравченко