Справа № 750/7690/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7690/17
Провадження № 2-а/750/1071/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.

із секретарем Юрченко І. В. ,

за участю представника позивача та третьої особи ОСОБА_1, представника відповідача Рубаненко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти № 4 БУПП у м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Аванесова Єгора Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранс»,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст 123 КУпАП. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30.07.3017 року відповідачем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді 340 грн. штрафу. Позивач вважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач зазначає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, відсутній, адже транспортний засіб «БАЗ07923» д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений безпідставно, автобус не використовувався для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, а слідував для проходження технічного огляду. Саме тому позивач уважає, що відповідач незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.3 «Б» ПДР України, а саме: непроходження обов'язкового технічного контролю ТЗ, який підлягає такому контролю. Тому позивач просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 697724 від 30 липня 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи просив задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідачів в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задовленні позову, надала відео фіксацію обставин справи.

Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, представника відповідачів, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

30 липня 2017 року інспектором роти № 4 БУПП у м. Чернігові Аванасовим Є. В винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 697724, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн. У постанові зазначено, що 30 липня 2017 року о 04 год. 45 хв. у м. Чернігові по вул. Белова, 4, ОСОБА_3 керував автобусом «БАЗ 079.23», державний номер НОМЕР_1, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але ТЗ його не пройшов, чим порушив вимоги п. 31.3 «Б» ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 3 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до п. 31.3 «Б» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

У судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб, яким керував позивач, а саме: «БАЗ 079.23», державний номер НОМЕР_1, є автобусом. Згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 (далі по тексту - Порядок № 137) ( в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Відповідно до п. 3 Порядку № 137 періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Проаналізувавши вищевикладені правові норми, суд робить висновок, що автобус, яким керував позивач, не відноситься до переліку транспортних засобів, які не підлягають обов'язковому технічному контролю.

Оскільки автомобіль, яким керував позивач, підлягає обов'язковому технічному контролю в незалежності від того здійснює він перевезення пассажирів або вантажів з метою отримання прибутку, дата наступного періодичного огляду була визначена 18.07.2017 року, як вбачається із скріншота бази НАІС, але позивач не пройшов його, суд вважає, що в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. 22 Порядку передача інформації до загальнодержавної бази даних про результати обов'язкового технічного контролю, яка ведеться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС, здійснюється кожної зміни з використанням електронних засобів зв'язку.

Відповідно до ч. 9 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», на кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Позивачем не було надано для підтвердження технічного огляду протокол перевірки технічного стану, як вбачається із відео фіксації, наданої представником відповідачів. Факт того, що автобус не проходив технічний контроль, не заперечував в судовому засіданні представник позивача.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

А тому, оцінивши всі докази, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3,11, 69, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя