Справа № 361/1983/17
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/1983/17
Провадження № 2-а/361/302/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 вересня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Чуксіну В.ІВ.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним і скасувати Рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області №391-Х-У11 від 1.12.2016р. про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20га по АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20га в селі Пухівка згідно з графічними матеріалами в строк не пізніше одного місяця від набрання законної сили рішенням та в порядку і в спосіб, передбачений ст.118 ЗК України.

Позивач ОСОБА_2 просить суд визнати протиправним і скасувати Рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області №398-Х-У11 від 1.12.2016р. про відмову ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20га по АДРЕСА_1; та зобов'язати відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20га в селі Пухівка згідно з графічними матеріалами в строк не пізніше одного місяця від набрання законної сили рішення суду та в порядку і в спосіб, передбачений ст. 118 Земельного Кодексу України.

Позивач ОСОБА_3 просить суд визнати протиправним і скасувати Рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області №456-Х11-У11 від 23.12.2016р. про відмову ОСОБА_3 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20га по АДРЕСА_1; та зобов'язати відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 0,20га в с. Пухівка згідно з графічними матеріалами в строк не пізніше одного місяця від набрання законної сили рішення суду та в порядку і в спосіб, передбачений ст.118 ЗК України.

Позовні вимоги позивачі вмотивували тим, що кожен з них з метою отримання земельної ділянки для ОСГ звернувся з відповідним клопотанням до відповідача, долучив всі передбачені законом документи, зокрема графічні матеріали з позначенням місця розташування бажаної земельної ділянки в АДРЕСА_1; відповідач вніс дані клопотання на розгляд сесії, але діючи протиправно і в порушення вимог ст.118 ЗК України виніс рішення про відмову кожному з позивачів у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаних кожним з них земельних ділянок, посилаючись на те, що вказані на картографічному матеріалі земельні ділянки згідно генерального плану села зарезервовані для громадського центру. Такі рішення ради вважають протиправними, оскільки позивачі мають право на отримання вказаних ділянок у власність, подали всі необхідні документи, дані землі є вільними, тому підстав для відмови щодо вказаних земельних ділянок не було; законом не передбачено резервування земельних ділянок для подальшої передачі певним особам; вважають, що відповідач, прийнявши рішення в порушення ч.7 ст.118 ЗК, ч.3 ст.24 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» , вийшов за межі своїх повноважень, виніс невмотивовані рішення, в порушення ст.15 Закону «Про звернення громадян» у відмові не зазначив посилань ні на один з діючих законів, не вказав мотивів відмови, не надав ніяких підтверджуючих матеріалів щодо невідповідності місця розташування земельних ділянок вимогам законів, генеральному плану, іншій містобудівній документації, проектів землеустрою щодо впорядкування території населеного пункту, тощо, не роз'яснив, які саме негативні висновки надані постійною комісією з питань земельних ресурсів; не роз'яснив порядок оскарження.

Відповідач Пухівська сільська рада Броварського району Київської області позовні вимоги позивачів не визнав. В письмових запереченнях і представник у судовому засіданні послався на те, що позивачі подали до сільської ради не клопотання у від повності до ст.118 ЗК України, а заяви, в яких крім того, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в порушення вимог закону вони не зазначили необхідної інформації щодо невикористання кожним з них свого права на безоплатне набуття у власність земельної ділянки за даним цільовим призначенням. А до заяви ОСОБА_3 долучено графічний матеріал, з якого не можливо чітко встановити бажане місце розташування земельної ділянки. Оскільки заяви подані у сфері земельних правовідносин, то розглянуті вони на сесії з прийняттям рішень, якими позивачам було відмовлено у зв'язку з тим, що вказані на картографічному матеріалі земельні ділянки згідно Генерального плану села знаходяться у складі земельної ділянки 25га , зарезервованої для громадського центру села (центр села), і рішенням сільської ради, прийнятим на тій же сесії, надано дозвіл Пухівській сільській ради на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність територіальній громаді площею 25,000 га для громадського центру АДРЕСА_1. Дані рішення відповідач вважає законними, вмотивованими, в них зазначено підставу відмови, і така підстава відповідає вимогам ст.118 ЗК України, в даному випадку - невідповідність Генеральному плану села, який є частиною містобудівної документації, який був затверджений рішенням Пухівської сільської ради №1265 -ХХХ1У-У від 25.06.2010р., і п.а ч.4 ст.83 ЗК України , згідно якої не можуть бути передані у приватну власність землі загального користування населених пунктів. Також відповідач не визнає вимоги про зобов'язання надати згоду на розробку проектів відводу позивачам, посилаючись на те, що суд не може перебирати на себе виключних повноважень колегіального органу місцевого самоврядування.

При розгляді справи з поданих доказів і пояснень сторін встановлено:

Позивач ОСОБА_1 1.11.2016р. , вх..№ 392, подав до Пухівської сільської ради заяву, адресовану на ім,я сільського голови, в якій просив надати йому дозвіл щодо відведення земельної ділянки площею 0,2га для ведення ОСГ в селі Пухівка Броварського району. До заяви долучив копію паспорту, ідентифікаційного номеру, і у якості графічних матеріалів копію витягу з Публічної кадастрової карти з позначенням місця розташування бажаної земельної ділянки.

Рішенням Пухівської сільської ради № 391-Х-У11 від 1.12.2016р. (що оскаржується позивачем), сільська рада, розглянувши на сесії заяву ОСОБА_1 про надання дозволу щодо відведення земельної ділянки площею 0,2га для ведення ОСГ та картографічний матеріал із вказаним бажаним місцем розташування земельної ділянки, враховуючи негативний висновок постійної депутатської комісії з питань агропромислового комплексу , земельних ресурсів , соціального розвитку села та екології, керуючись ст.12, 116 ЗК України, ст.26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», - вирішила: відмовити гр.. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2000га для особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села зарезервована для громадського центру.

12.12.2016р. ОСОБА_1 подав сільському голові запит №448 про доступ до публічної інформації, просив надати рішення про резервування земельної ділянки для громадського центру, рішення про розробку детального плану території громадського центру. У відповідь на даний запит відповідачем надано відповідь від 15.12.2016р. №508 , і зокрема, надано копію рішення сільської ради № 384 від 1.12.2016р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність Пухівської сільської ради для громадського центру села Пухівка.

Позивач ОСОБА_2 1.11.2016р., вх..№ 391, подав до Пухівської сільської ради заяву на ім,я сільського голови, в якій просив надати йому дозвіл щодо відведення земельної ділянки площею 0,2га для ведення ОСГ в селі Пухівка Броварського району. До заяви долучив копію паспорту, ідентифікаційного номеру , і у якості графічних матеріалів копію витягу з Публічної кадастрової карти з позначенням місця розташування бажаної земельної ділянки.

Рішенням Пухівської сільської ради № 398-Х-У11 від 1.12.2016р. (що оскаржується позивачем), сільська рада на сесії, розглянувши заяву ОСОБА_2 про надання дозволу щодо відведення земельної ділянки площею 0,2га для ведення ОСГ та картографічний матеріал із вказаним бажаним місцем розташування земельної ділянки , враховуючи негативний висновок постійної депутатської комісії з питань агропромислового комплексу , земельних ресурсів , соціального розвитку села та екології, керуючись ст.12, 116 ЗК України, ст.26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», - вирішила: відмовити гр. ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2000га для особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села зарезервована для громадського центру.

06.12.2016р. ОСОБА_2 подав сільському голові запит №449 про доступ до публічної інформації, просив надати рішення про резервування земельної ділянки для громадського центру, рішення про розробку детального плану території громадського центру. У відповідь на даний запит відповідачем надано відповідь від 15.12.2016р. №509 , і зокрема, надано копію рішення сільської ради № 384 від 1.12.2016р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність Пухівської сільської ради для громадського центру села Пухівка.

Позивач ОСОБА_3 15.12.2016р. , вх.№ 455, подав до Пухівської сільської ради заяву, в якій просив з посиланням на ст.12, 118,122,1 23 ЗК України надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ площею 0, 200га у власність, в межах села Пухівка, координати поворотних точок вказані на викопіюванні з Публічної кадастрової карти України . З даним цільовим призначенням земельна ділянка у власність не надавалась. До заяви долучив копію паспорту, ідентифікаційного номеру , і у якості графічних матеріалів копію витягу з Публічної кадастрової карти з позначенням місця розташування бажаної земельної ділянки.

Рішенням Пухівської сільської ради № 456-Х11-У11 від 23.12.2016р. (що оскаржується позивачем), сільська рада, розглянувши заяву ОСОБА_3 про надання дозволу щодо відведення земельної ділянки площею 0,2га для ведення ОСГ та картографічний матеріал із вказаним бажаним місцем розташування земельної ділянки , враховуючи негативний висновок постійної депутатської комісії з питань агропромислового комплексу , земельних ресурсів , соціального розвитку села та екології, керуючись ст.12, 116 ЗК України, ст.26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», - вирішила: відмовити гр. ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2000га для особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села зарезервована для громадського центру.

14.02.2017р. ОСОБА_3 подав до Пухівської сільської ради запит №31 про доступ до публічної інформації, просив надати йому матеріали екологічної експертизи проекту рішення про надання дозволу сільській раді на виготовлення проекту відводу земельної ділянки для громадського центру села, протокол громадського обговорення проекту даного рішення, проект забудови земельної ділянки 25,000га для громадського центру села, АДРЕСА_1. У відповідь на даний запит відповідачем надано відповідь від 15.12.2016р. №509 , і зокрема, надано копію рішення сільської ради № 384 від 1.12.2016р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність Пухівської сільської ради для громадського центру села Пухівка. У відповідь на даний запит відповідачем надано відповідь від 21.02.2017р. №132, зокрема, повідомлено про відсутність державної експертизи і що посадові особи сільської ради не є уповноваженими для того особами, щодо іншої запитуваної інформації надано відповідь про те, що сільська рада не є розпорядником вказаної у запиті інформації. Позивачу надано на його запит копію Рішення № 384-Х-У11 від 1.12.2016р.

Рішенням Пухівської сільської ради № 384-Х-У11 від 1.12.2016р. надано дозвіл Пухівській сільській ради на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність територіальній громаді площею 25,000 га для громадського центру АДРЕСА_1. З даного рішення видно, що рада, заслухавши інформацію сільського голови про необхідність оформлення права комунальної власності на земельну ділянку, яка згідно Генерального платну села зарезервована для громадського центру, враховуючи висновок постійної депутатської комісії з питань агропромислового комплексу , земельних ресурсів , соціального розвитку села та екології, керуючись ст.12, 116 ЗК України, ст.26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.25, 50 закону «Про землеустрій», законом «Про державний земельний кадастр», ст.50,51, 122, 123, 186 ЗК України, вирішила: дати дозвіл Пухівській сільській ради на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність територіальній громаді площею 25,000 га для громадського центру АДРЕСА_1. Рекомендувати сільському голові звернутись до землевпорядної організації з метою замовлення робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Проект розробити та погодити згідно чинного законодавства. Попередити, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором у разі, якщо протягом року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на ділянку не зареєстроване з вини заявника, п.10 ст.24 Закону «Про державний земельний кадастр». Дане рішення прийнято за результатом розгляду клопотання сільського голови Труби М.Г. до сесії Пухівської сільської ради, вх.№430 (додається), в якому він просив сесію дати дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки під громадський центр на розі АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 (центр села), площею 25 га.

З протоколу №10 засідання комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, соціального розвитку села та екології (далі - земельна комісія) від 23.11.2016р. видно, що на комісії у повному складі 4 осіб, з запрошеними головою сільської ради і землевпорядником попередньо розглядались клопотання осіб, в тому числі ОСОБА_1 і ОСОБА_2, а також клопотання сільського голови, комісією вирішено підтримати проекти рішень за пропозицією голови комісії про відмову в наданні земельних валянок , зокрема ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - у зв'язку з тим, що позначені ними на картографічному матеріалі земельні ділянки зарезервовані для громадського центру; і підтримати проект рішення про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок Пухівській сільській раді - для громадського центру в АДРЕСА_1, площею 25,00га.

З наданого відповідачем рішення Пухівської сільської ради №1265--ХХХ1У-У від 25.06.2010р. - видно , що даним рішенням був затверджений Генеральний план села Пухівка.

З наданого Генерального плану (викопіювання з Генплану) видно, що земельні ділянки, які були позначені позивачами як бажані для надання їм у власність за їхніми заявами до Пухівської сільської ради, знаходяться в межах земельної ділянки Пухівської сільської ради -центру села Пухівка, орієнтовно в районі розміщення будівель і споруд, позначених під номерами 102 (секційний триповерховий жилий будинок), 103 (локальні очисні споруди госп. побутової каналізації), біля стадіону (28).

Згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.6 та ч.7 ст.118 ЗК України клопотання громадян про безоплатну передачу у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подаються до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ст.80 ЗК суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно ст.83 ЗК України - землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Згідно ч.2 - у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно ч.3 - земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність. Згідно ч.4 ст.83 ЗК - до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: зокрема, а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); в) землі під об'єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом; г) землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом; ґ) землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом; д) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування. Згідно ч.5 ст.83 - територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; виникнення інших підстав, передбачених законом. Згідно ч.6 ст.83- територіальні громади сіл, селищ, міст можуть об'єднувати на договірних засадах належні їм земельні ділянки комунальної власності. Управління зазначеними земельними ділянками здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч.1та ч.2 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і, зокрема, через селищні ради та їх виконавчі органи.

Згідно ч.1 ст.6 даного закону - первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно ч.5 ст.60 даного закону - органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, відчужувати, передавати у користування, зокрема, можуть здавати об'єкти комунальної власності в оренду, визначати умови передачі у користування і оренду. Згідно ч. 6 - Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Згідно ч.7 ст. 60 майнові операції, що здійснюються органом місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ самоврядування, зменшувати обсяг і погіршувати умови надання послуг населенню.

Згідно ст. 143 закону - територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно ч.1 ст.26 Закону - виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин.

Згідно ч.1 ст.59 даного закону Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ч.1 ст.47 даного закону постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Згідно ч.4 - Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 КАСУ передбачено право особи на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.8 КАСУ - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи дії та рішення відповідача (в межах оскарження) на відповідність їх вимогам закону, виходячи з положень статті 2 КАСУ, суд дійшов таких висновків:

Вирішення питань у сфері земельних відносин за законом віднесено до виключної компетенції колегіального органу, тобто питання з приводу надання земельної ділянки у власність, в тому числі і розгляд питань про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки, має вирішуватись виключно радою на пленарному засіданні (сесії). Таким чином, відповідач діяв в межах повноважень, без їх перевищення, і з метою, з якою це повноваження йому надано.

Відповідач діяв у спосіб та у порядку, визначені законом: підготував проект рішень, дотримався строків та процедури підготовки рішень, зокрема стадії обговорення і погодження проектів рішень у відповідній постійній комісії, врахувавши її рекомендації.

Оспорюваною позивачами (в межах даної справи) фактично є наявність підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проектів відводу вказаних земельних ділянок саме позивачам, тобто питання щодо обґрунтованості такого рішення, дотримання принципу рівності та балансу між несприятливими наслідками для прав і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, відсутності дискримінаційних ознак. Аналізуючи дії (рішення) відповідача у даному аспекті, суд дійшов таких висновків:

На одному засіданні сесії сільської ради 01.12.2016р. було розглянуто клопотання сільського голови від імені територіальної громади, та прийнято рішення №384-Х-У11 про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки сільській раді (яка діяла в інтересах і від імені територіальної громади) у комунальну власність - для громадського центру села (що не суперечить закону, що регулює земельні правовідносини та правовідносини в сфері місцевого самоврядування), і на тій же сесії сільської ради було розглянуто заяви (клопотання) позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та прийнято рішення №391-Х-У11 за заявою ОСОБА_1 і рішення №398-Х-У11 за заявою ОСОБА_2 - про відмову у наданні дозволу позивачам на розробку проектів відводу земельних ділянок ( які у своїй сукупності є частиною земельної ділянки, щодо відведення якої у комунальну власність територіальної громади села Рішенням ради № 384-Х-У11 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою іншому претенденту - сільській раді, як органу, що діяв від імені і в інтересах територіальної громади).

Приймаючи рішення на користь територіальної громади, інтереси якої представляє орган місцевого самоврядування, - відповідач діяв в інтересах всієї територіальної громади. Прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки у комунальну власність територіальній громаді села - для організації центру населеного пункту (громадського центру села), є актом волевиявлення в інтересах та на користь територіальної громади - права якої мали пріоритетне значення для прийняття саме такого рішення, і тому прийняття такого рішення не є порушенням зазначених у пункті п'ятому ч.3 ст.2 КАС принципу добросовісності і розсудливості при прийнятті рішення, у пункті четвертому та пункті шостому принципу неупередженості та принципу рівності перед законом, а також не є дискримінаційним проявом з боку ради по відношенню безпосередньо до конкретних фізичних осіб (позивачів). Прийняттям рішення на користь всією територіальної громади, що означає на користь кожному члену цієї громади, а не на користь двох окремих фізичних осіб (позивачів) в умовах виниклої конкуренції претендентів, відповідач не порушив принципу пропорційності та дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів окремої особи і цілями, на досягнення яких спрямовані прийняті рішення. Законність прийнятого радою рішення № 384-Х-У11 від 1.12.2016р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою сільській раді (під громадський центр села) в межах даної справи не оспорюється, дане рішення не скасоване у судовому порядку, і дане рішення сільської ради - в межах розглядуваної справи - судом приймається до уваги як законне. Прийняття одночасно двох рішень про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення одної і тої самої земельної ділянки (або її частини) декільком особам - не передбачено, тому дійсно сільська рада мала підстави для вибору, і відповідно для задоволення клопотання одного претендента і відмови у наданні такого дозволу іншим претендентам на дану земельну ділянку чи на її частину. Закон не встановлює обов'язкової послідовності розгляду клопотань щодо одної земельної ділянки, тому посилання позивачів, що вони подали клопотання раніше ніж сільський голова, не обґрунтовані і не заслуговують на увагу. Тим більше, що дані клопотання попередньо розглядались на одному засіданні профільної постійної комісії (в порядку підготовки матеріалів на заплановану сесію сільської ради) і на одній сесії сільської ради, тобто не встановлено навмисного зволікання (тяганини) з боку відповідача у розгляді клопотань позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з метою створення переваг для іншого претендента.

Дані рішення є вмотивованими, у них зазначені підстави прийняття саме такого рішення, і обґрунтованими, тобто прийнятими з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Сам факт вжиття у відмові терміну «зарезервовано для громадського центру» не є підставою для скасування по суті законного і збалансованого рішення, оскільки дана відмова вмотивована (вказано дійсні мотиви) і за змістом зрозуміла, тим більше , що стаття 118 ЗК України не встановлює спеціальних формулювань вмотивованої відмови і не наводить вичерпний перелік таких формулювань, а зазначені у рішенні мотиви відмови охоплюються поняттям «невідповідності» , вжитим у даній статті закону. Не може бути скасованим по суті законне рішення з лише формальних підстав.

Так само, приймаючи на наступній сесії 23.12.2016р. рішення за заявою позивача ОСОБА_3 - про відмову у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у приватну власність частини земельної ділянки, щодо якої прийнято рішення 1.12.2016р. на користь територіальної громади, і врахувавши дане рішення, відповідач діяв розсудливо, обґрунтовано, неупереджено, не дискримінуючи вказану фізичну особу і не надаючи переваг іншій фізичній особі, з дотриманням балансу прав фізичної особи і громади в цілому.

Посилання позивачів на те, що не існує такої юридичної особи як громадський центр, якому могла б бути виділена вказана земельна ділянка, є таким, що не ґрунтується на законі і на доказах, оскільки в даному випадку вирішувалось питання не про надання згоди певній юридичній особі щодо передачі ділянки у приватну власність, а питання вирішено про передачу даної земельної ділянки у комунальну власність територіальної громади. Посилання позивачів на те, що бажані земельні ділянки є вільними, тому підстав для відмови щодо вказаних земельних ділянок не було, - є такими , що суперечать встановленим у судовому засіданні конкретним обставинам, зокрема, враховуючи наявність рішення № 384 -Х-У11 від 1.12.2016р. Прийняття даного рішення по суті є рішенням, яким визначено подальший статус вказаних земель, які залишаються (передаються) у комунальну власність територіальної громади, для потреб села, що не є резервуванням земель для інших фізичних чи юридичних осіб, як помилково визначили позивачі.

Таким чином, оскаржувані позивачами в даній справі рішення були прийняті відповідачем з дотриманням положень, зазначених у частині 3 статті 2 КАСУ. Судом не виявлено порушень закону, в тому числі вимог статті 118 Земельного Кодексу, які б були підставою для визнання прийнятих радою рішень незаконними. Судом не встановлено таких порушень прав і дійсних інтересів позивачів вказаними рішеннями, які б тягли за собою визнання даних рішень протиправними. Відмова у наданні згоди на розроблення проектів землеустрою щодо конкретних земельних ділянок не є порушенням в цілому права позивачів на отримання у власність земельної ділянки за даним цільовим призначенням і не є перешкодою у здійсненні позивачами даного права відносно інших земельних ділянок. Підстави для скасування вказаних рішень відсутні.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок кожному з позивачів, то такі вимоги також не підлягають задоволенню, враховуючи, що вказані заяви (клопотання) позивачів, відносно вказаних конкретних земельних ділянок відповідачем в межах його повноважень, у визначений законом спосіб розглянуті з прийняттям відповідних рішень по суті. Крім того, суд враховує, що прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою віднесено до виключної компетенції колегіального органу місцевого самоврядування, і суд не може перебирати на себе повноважень даного органу та зобов'язувати його прийняти конкретне рішення по суті та втручатись у процес прийняття рішень колегіальним органом.

Таким чином, у позові в цілому слід відмовити як у необґрунтованому.

Керуючись ст.ст.116, 118, 83 ЗК України, ст.ст.2, 6, 24, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст.2, 8, 161, 162 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова