Справа № 707/235/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 707/235/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Смоляр О.А. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 26 червня 2017 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності;

- зобов'язання Управління зробити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05.08.2014 року.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 06.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2016 року частково задоволено касаційну скаргу Управління - скасовано постанову суду першої інстанції від 06.04.2015 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 12.05.2015 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.07.2016 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з поданням відповідної заяви на підставі п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України.

На адресу Черкаського районного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 11.07.2016 року, в якій останній просив скасувати вказану ухвалу та прийняти нову про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду Черкаського районного суду Черкаської області від 26.06.2017 року заяву залишено без задоволення. При цьому суд виходив з того, що обставини, викладені у заяві, не вважаються нововиявленими у розумінні приписів ст. 245 КАС України, у зв'язку з чим підстави для задоволення її вимог відсутні.

Не погоджуючись з викладеним у постанові рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, наголошуючи на помилковій оцінці судом обставин, які, на думку Апелянта, є нововиявленими.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.07.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України на підставі поданої 11.07.2016 року відповідної заяви Позивача (а.с. 123).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. 245 КАС України, прийшов до висновку, що твердження Позивача про те, що заяву про залишення позовної заяви без розгляду останній не подавав, а про існування ухвали від 11.07.2016 року дізнався лише 24.05.2017 року, не є нововиявленими обставинами у розумінні положень процесуального закону.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 246 КАС України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно ст. 247 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Як було встановлено судом першої інстанції, в якості нововиявлених обставин Заявник визначає те, що заяву про залишення позовної заяви без розгляду подавав не ОСОБА_2, а його представник.

Проте, як вірно підкреслив суд першої інстанції, зазначені обставини, на які посилається Заявник, не є нововиявленими у розумінні вимог 245 КАС України з огляду на таке.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

«Істотність» обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. В разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

У розділі І постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Таким чином, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Крім того, варто наголосити на тому, що не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, за змістом процесуального закону, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, і, по-друге, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що необізнаність ОСОБА_2 з постановленою 11.07.2016 року ухвалою про залишення позовної заяви без розгляду на підставі заяви, підписаної останнім, та зареєстрованої канцелярією суду 11.07.2016 року за вх. №7675 свідчить, як вірно підкреслив суд першої інстанції, про незгоду Позивача із ухваленим судовим рішенням, а відтак не може вважатися нововиявленою обставиною у розумінні ст. 245 КАС України, оскільки матеріалами справи не підтверджується, що ОСОБА_2 не був обізнаний про подання такої заяви.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 155 КАС України про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена.

З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що незгода з викладеним в ухвалі рішенням про залишення позовної заяви без розгляду є підставою для її оскарження в установленому процесуальним законом порядку, водночас не може бути переглянута за правилами ст. 245 КАС України, оскільки, як було встановлено раніше, обставини, на які посилається Заявник, не є нововиявленими.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про безпідставність вимог апеляційної скарги та вважає за необхідне останню залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 253, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 26 червня 2017 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.