Справа № 816/1369/17
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

12 вересня 2017 рокум. ПолтаваСправа № 816/1369/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Управління державної казначейської служби України у м.Полтаві Полтавської області про визнання протеправною бездіяльність та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурат" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Управління державної казначейської служби України у м.Полтаві Полтавської області про:

- визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області в частині не направлення у строк, встановлений Податковим кодексом України до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на користь товариства за січень 2016 року;

- стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат" () пені за прострочення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 549 880,84 грн..

12 вересня 2017 року судом поставлено на обговорення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень

Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов'язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 1832 Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду розпочинається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для правильного вирішення питання про застосування строку звернення до суду потрібно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень були порушені права особи, коли розпочався перебіг цього строку.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19 лютого 2016 року ТОВ "Бурат" подано до ДПІ у м.Полтаві податкову декларацію з податку на додану вартість (а.с. 12).

Додатком 4 до вищевказаної декларації йшла заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (а.с. 16).

У період з 01 березня 2016 року по 22 березня 2016 року ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "Бурат" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2016 року.

За результатами перевірки контролюючим органом 29 березня 2016 року складено акт №947/16-01-12-02/13948686 (а.с. 19-56), за висновками якого не встановлено порушень при відображенні ТОВ "Бурат" в податковій декларації з ПДВ за січень 2016 року бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 20 660 562 грн.

22 квітня 2016 року ГУ ДФС у Полтавській області направлено на погодження Державної фіскальної служби України Інформацію про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами (а.с. 126-127).

29 квітня 2016 року ГУ ДФС у Полтавській області отримано відповідь ДФС України (а.с. 128-129).

Листом від 04 травня 2016 року ГУ ДФС у Полтавській області повторно направила до ДФС України Інформацію про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами (а.с. 130-131).

20 липня 2016 року ГУ ДФС у Полтавській області отримано від ДФС України узагальнені матеріали до інформації про можливі обсяги відшкодування ПДВ коштами суб'єктам господарювання, зокрема ТОВ "Бурат" (а.с. 132-133).

21 липня 2016 року ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області підготовлено висновок про суми відшкодування податку на додану вартість ТОВ "Бурат" за січень 2016 року в розмірі 20 660 562 грн. (а.с. 136).

Вищевказаний висновок отримано Управлінням Державної казначейської служби України у м.Полтаві Полтавської області 25 липня 2016 року за вх. №275 (а.с. 141).

Платіжним дорученням №2472-07 від 25 липня 2016 року казначейством перераховано ТОВ "Бурат" 20 660 562 грн. бюджетного відшкодування (а.с. 142).

Вищевказані кошти надійшли на рахунок ТОВ "Бурат" 25 липня 2016 року, що підтверджується випискою по рахунку наданою позивачем (а.с. 61).

15 листопада 2016 року ТОВ "Бурат" отримано лист ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області від 10 листопада 2016 року (вих. №05-16/6660), яким позивача проінформовано, що станом на 10 листопада 2016 року на підставі отриманих узагальнених інформацій, наданих Казначейством України та висновків ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, Головним управлінням здійснено відшкодування коштів податку на додану вартість на користь ТОВ "Бурат" на загальну суму 52 858 541 грн., зокрема узагальнена інформація від 22 липня 2016 року №23, платіжне доручення від 25 липня 2016 року №2472-07 на суму 20 660 562 грн., призначення платежу: *;110;13948686; відшкодування ПДВ за декларацією за січень 2016 року;21.07.2016;2472-07 (а.с. 57).

З вищевикладеного слідує, що позивач повинен був дізнатися про порушення податковим органом процедури здійснення бюджетного відшкодування як мінімум 25 липня 2016 року (день зарахування коштів на рахунок ТОВ "Бурат") та дізнався про таке порушення 15 листопада 2016 року (з листа ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області).

Разом з тим, до суду позивач звернувся лише 15 серпня 2017 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції вх. №14428/17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що звертаючись із вказаним позовом, позивач пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

У судовому засіданні представники позивача стверджували, що строки давності для стягнення пені за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування становлять 1095 днів.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість є суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Бурат" було відшкодовано суму ПДВ з порушенням визначених ПК України строків, тобто фактично відшкодовано заборгованість бюджету з ПДВ, у зв'язку із чим товариство набуло право на нарахування пені згідно пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 03 червня 2014 року у справі №21-131а14, неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та не погашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ не позбавляють платника податку права пред'являти вимоги про стягнення пені.

Тобто позивач має право пред'явити вимогу про стягнення пені у будь-який момент, не зважаючи на те, чи здійснено перерахування заборгованості бюджетного відшкодування з ПДВ платнику податків щойно спливають всі строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України.

При цьому, суд зауважує, що з дати фактичного зарахування заборгованості з бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок позивача (25 липня 2016 року) товариству стало відомо про порушення своїх прав, а також вже з моменту несвоєчасного здійснення бюджетного відшкодування позивач мав можливість визначити строк, протягом якого йому не відшкодовано заборгованість та нарахувати пеню за час затримки відшкодування заборгованості з ПДВ по день її погашення та звернутись до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Згідно підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно підпункту 17.1.11 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має, зокрема право на повне відшкодування збитків (шкоди), заподіяних незаконними діями (бездіяльністю) контролюючих органів (їх посадових осіб), у встановленому законом порядку.

Констатуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що положення статті 102 Податкового кодексу України поширюються щодо строків наданих платнику податків відносно права на подання заяв до контролюючих органів щодо повернення надміру сплачених грошових зобов'язань та щодо повернення суми бюджетного відшкодування, при цьому норми даної статті не визначають процесуальні строки для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення пені, нарахованої відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України після фактичного здійснення відшкодування суми ПДВ з порушенням строків визначених ПК України.

Згідно частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Із змісту даних норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, самостійно повинен перевірити чи пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що строки в адміністративному судочинстві встановлені з метою дисциплінування учасників процесу та створення їм рівних умов для захисту своїх оспорюваних, порушених чи не визнаних прав та інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, доказів поважності причин пропуску не надано та підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними судом не знайдено, у зв'язку із чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 99, частиною 1, 2 статті 100, пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 14 вересня 2017 року.

Суддя С.О. Удовіченко