Справа № 237/2980/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сметаняк О.Я.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року справа №237/2980/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 01 серпня 2017 р. у справі № 237/2980/17 (головуючий І інстанції Сметаняк О.Я.) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) в липні 2017 року звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області (далі - відповідач, апелянт, управління), в якому просив визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 12.04.2017 року та зобов'язати Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 12.04.2017 року.

Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 01 серпня 2017 р. у справі № 237/2980/17 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Оскільки було з'ясовано, що дружина позивача володіє житлом в селі Антонівка Мар'їнського району Донецької області, що розташована на території, що підконтрольна владі України, а тому не має законних підстав виплачувати щомісячну адресної грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі й на оплату житлово-комунальних послуг.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З заяви позивача за № 1431 від 12.04.2017 року вбачається, що останній звернувся до УСЗН в Мар'їнської райдержадміністрації за призначенням грошової допомоги на покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 20).

Як вбачається з повідомлення про відмову за № 76 від 19.05.2017 року позивачу з посиланням на Постанову КМУ за № 505 від 01.10.2014 року (редакція на час звернення) відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з тих підстав, що у дружини позивача ОСОБА_3 з 03.11.2009 року є будинок на підконтрольній Українській владі території за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно довідки про взяття на облік особи внутрішньо переміщеної особи № від 14.11.2014 року, ОСОБА_2 взято на відповідний облік, адреса фактичного проживання/перебування позивача АДРЕСА_1 (а.с. 9).

З довідки ДОН - 05 за № 142432 від 11.04.2008 року та заяв до УСЗН Мар'їнської районної державної адміністрації вбачається, що позивач є інвалідом 2-ї групи безстроково та пенсіонером відповідно до посвідчення №248501 від 25.02.1999 року (а.с. 4, 11, 20-23).

Зі свідоцтва про шлюб від 05.08.1971 року виданого РАЦС міста Донецька вбачається, що між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, шлюбне прізвище дружини ОСОБА_3, актовий запис № 3000 (а.с. 6).

З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав сформованої від 19.05..2017 року за № 87525150 ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Отже, з 12.04.2017 року позивач даний вид допомоги не отримував.

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності відмови у призначенні відповідачем щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з підстав наявності у власності дружини позивача житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадімінстрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 1, 5 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Згідно пункту 6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. (в редакції від 22.12.2016 - станом на час прийняття рішення відповідачем)

Статтею 1 Закону № 1669-VII територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», прийнятого на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" до вказаного переліку населених пунктів належить село Антонівка (Катеринівська сільська рада) Мар'їнського району Донецької області на території якого житловий будинок дружини позивача, що належить їй на праві власності.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» від 20.03.2003 р. № 638-IV, передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 7.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» (чинний на теперішній час) районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Із цього вбачається, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що житловий будинок, що розташована за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, с.Антонівка (Катеринівська сільська рада),вул.Гагаріна,79, заходиться на території проведення антитерористичної операції, підстави для відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги згідно пункту 6 Порядку № 505 (в редакції на час прийняття рішення) у відповідача відсутні.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 24, ст. 41, ст. 167, ст..183-2,ст. 184, ч.1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 01 серпня 2017 р. у справі № 237/2980/17 - залишити без задоволення.

Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 01 серпня 2017 р. у справі № 237/2980/17- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов