Справа № 817/919/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2017 р.Р і в н е 817/919/17
11год. 04хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Ручка О.С., Запорожець С.А.,

відповідача: представник Юхименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета-Друк" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні-лютому 2017 відповідачем проведена планова виїзна документальна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.09.2016 року, за наслідками якої складений акт. На підставі висновків акту прийняте податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 1402935грн. Позивач зазначає, що податковий орган при проведенні документальної перевірки не виконує вимоги чинного законодавства стосовно правильного її проведення, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Стверджує, що акт документальної перевірки та відповідь на заперечення складені з неправомірними висновками, припущеннями, помилками, неточностями та мають місце вільне трактування чинного податкового законодавства. Крім того, позивач зазначає, що на офіційний запит відповідача ним були надані всі документи, які підтверджують правомірність поданої податкової звітності. На думку позивача, відповідач неправомірно не взяв до уваги Договір заміни сторони у зобов'язанні від 20.09.2008, а тому неправомірно відніс вартість придбаного майна по Контракту до безнадійної заборгованості. Також вказав на те, що пройшли строки давності щодо визначення сум грошових зобов'язань, в зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення є протиправним та належить до скасування. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивача надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях на заперечення відповідача. Додатково звернули увагу на те, що фотокопія Договору заміни сторони у зобов'язанні від 23.12.2009р., яку зробила посадова особа відповідача в ході проведення перевірки не є належним та допустимим доказом. Окрім того вказали, що вони не знають звідки працівник відповідача взяв цей документ.

Представник відповідача подав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що у позивача була проведена планова документальна перевірка. Така перевірка була передбачена в плані-графіку проведення планових документальних перевірок. В ході здійснення перевірки було встановлено, що Договір заміни сторони у зобов'язанні був укладений 23.12.2009р. між юридичними особами, які знаходяться за межами України всупереч умовам основному Контракту, та крім того станом на час укладення вказаного договору, згідно Інтернет ресурсу було встановлено, що одна із юридичних осіб припинена. Отже, проаналізувавши Контракт та всі додаткові угоди до нього, на думку відповідача, пройшли строки позовної давності щодо кредиторської заборгованості позивача і останній мав її списати. В зв'язку з тим, що позивач цього не зробив та тим, що встановлені і ініші порушення, відповідачем на підставі висновків акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, тотожні викладеним у письмових запереченнях. Додатково зазначив, що документальні перевірки здійснюються на підставі первинних бухгалтерських документів, а не на підставі їх копій, а у позивача відсутній оригінал Договору заміни сторони у зобов'язанні, наявна лише копія. Також зазначив, що строки давності в 1095 днів щодо застосування сум грошових зобов'язань не пройшли, а тому податкове повідомлення-рішення скасуванню не належить.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що безпосередньо він є один із працівників відповідача, який здійснював планову документальну перевірку позивача. В ході проведення перевірки були отримані первинні бухгалтерські документи серед яких був Договір заміни сторони у зобов'язанні за 2009р. між юридичними особами інших держав. Свідок звернувся до Інтернет ресурсу з метою отримання щодо таких осіб інформації стосовно їх реєстрації. Із вказаного ресурсу він взнав, що одна сторона Договору, станом на час його підписання, була припинена як юридична особа. В подальшому ним із зазначеного Договору була знята фотокопія, а потім про вказаний факт (щодо припинення сторони Договору) було повідомлено головного бухгалтера позивача, який одразу ж забрав вказаний документ і копії з нього не надав. Тоді податковий орган зробив офіційний запит щодо надання копій документів, зокрема, щодо копії зазначеного Договору заміни сторони у зобов'язанні. Однак, позивачем на вказаний запит надана копія іншого Договору заміни сторони у зобов'язанні вже за 2008 рік, тобто укладеного до припинення сторони Договору, як юридичної особи. При цьому свідок звернув увагу на пункти 4.3, 6.5 Договору заміни сторони у зобов'язанні за 2008 рік, припускаючи, що це невдале сканування копії Договору заміни сторони у зобов'язанні за 2009 рік, оскільки в зазначених пунктах зміщені речення та неправильно перенесені слова.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона з 14.01.2008 по 27.04.2011 працювала директором ТзОВ «Планета-Друк». З 28.04.2011 по даний час працює на посаді генерального директора вказаного товариства. В січні 2017 року їй повідомили про те, що у товаристві буде проводитись планова документальна перевірка податковим органом. Коли прийшли працівники відповідача, то вона допустила їх до проведення перевірки. Безпосередньо присутньою при проведенні перевірки вона не була, оскільки була зайнята готуванням звітів для власників товариства. Одночасно свідок вказав, що документи (контракти, договори) знаходяться у неї в сейфі і доступу у головного бухгалтера до них немає, якщо є необхідність, то такі документи надаються секретарем, але перед тим як їх надати, свідок їх перечитує. В той же час зазначив, що документи для перевірки надавались фінансовим директором підприємства. В подальшому свідок показав, що копії документів були надані відповідачу після того, як був отриманий офіційний запит. Щодо Договору заміни сторони у зобов'язанні, то він був отриманий ними з головного офісу, розташованого в м. Київ. Сам Договір датований 2008 роком. При цьому з головного офісу надійшла лише його копія, оригінал Договору заміни сторони у зобов'язанні до товариства не приходив. Де був укладений вказаний Договір, свідок не пам'ятає, однак вказує, що він був укладений українською мовою. Також зауважив, що до неї під час проведення перевірки щодо надання документів ніхто не підходив і нічого не просив.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд виходить з наступного:

Згідно з матеріалів справи вбачається, що посадовими особами відповідача у січні-лютому 2017 була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.09.2016 рік за наслідками якої був складений акт від 24.02.2017 №64/17-00-14-01/32354597 (а. с.14-52 т.1).

Висновками акту перевірки встановлено, зокрема, порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, пп. 138.8.1. п. 138.8 ст. 138, п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), внаслідок чого позивачем занижений податок на прибуток на суму 1 237 691,00 гри., у тому числі за 2014р. на суму 1135058,00 грн., за 2015р. на суму 61689,00 грн., за 1 квартал 2016р. на суму 17485,00 грн., за 2 квартал 2016р. на суму 5274,00 грн., за 3 квартал 2016р. на суму 18187,00 грн.

03.03.2017 позивачем подані письмові заперечення до акту перевірки (а. с. 53-64 т.1).

Розглянувши факти, зазначені у запереченні відповідач з ними не погодився та до уваги не взяв. Разом з тим, у своїй відповіді на заперечення від 13.03.2017 №941/10/17-00-14-01-07, розділ акту перевірки «3.1.1. Дохід, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування та дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» викладений у новій редакції (а. с. 65-86 т.1).

На підставі висновків акту перевірки, з урахуванням відповіді на заперечення, ГУ ДФС у Рівненській області прийняте податкове повідомлення-рішення 26.05.2017 №, яким ТзОВ «Планета-Друк» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 1402935грн. з яких 1122348грн. основного платежу та 280587грн. штрафних санкцій (а. с. 12-13 т.1).

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого:

Позивач зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та є платником ПДВ, що не заперечується сторонами та зазначено в акті перевірки.

Перевіркою повноти визначення доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування та доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), що визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2014 року встановлено його заниження на суму 6235268,00 грн. (вказана сума виправлена відповідачем у відповіді на заперечення до акту перевірки а. с.78 т.1).

Наслідком такого заниження стало встановлення факту наявності у позивача кредиторської заборгованості по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» станом на 01.01.2014 в сумі 2743251,62 грн. (400 125,00 Евро), яка неоплачена на кінець перевіряємого періоду 30.09.2016. Кредиторська заборгованість в бухгалтерському обліку не перераховувалась на курс Євро на дату балансу і відображена по курсу на момент отримання товару.

Відповідач стверджує, що підприємством на дату 22.04.2014р. потрібно було списати безнадійну кредиторську заборгованість по неоплачених товарах, отриманих від Harge Enterprises Limited (Джерсі) в сумі 6235267,91грн. (400125.00Євро х 15,5833грн.) та відобразити в бухгалтерському обліку Дт 717 Кт791 - 6 235 267,91грн.

До таких висновків відповідач прийшов з урахуванням наступних підстав:

Для встановлення фактичних обставин виникнення даної заборгованості, відповідачу до перевірки наданий контракт №04.12.13 від 13.12.2004. Згідно даного контракту податковим органом встановлено наступне:

Harge Enterprises Limited (Великобританія - острів Джерсі) - Продавець, в особі директора ОСОБА_7 продає та здійснює поставку лінії для виготовлення паперових прямокутних пакетів Тріумф 2Б для ТОВ «Планета-друк» - Покупець, в особі директора ОСОБА_8. Загальна вартість контракту 400124,00 Євро. Покупець здійснює оплату протягом 90 днів з моменту отримання товару. Країна відправлення - Германія. Відвантаження товару здійснює Windmoller & Holscher Postfach 1660-49516 Lengerich, Германія.

Відповідно до умов контракту, всі спори та суперечки, які виникають у зв'язку з виконанням даного контракту, підлягають передачі на розгляд та остаточне вирішення в Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті (п. 9.1 Контракту). При виконанні контракту сторони керуються матеріальним та процесуальним правом України (п.10.1 Контракту).

Всі зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у випадку їх оформлення в письмовій формі і підписання уповноваженими на те представникам сторін (п. 10.2 Договору).

Ні одна із сторін не має права передавати права, обов'язки, а також і іншу комерційну інформацію по даному контракту ні повністю ні частково третім особам, за виключенням тих випадків по яким є письмова згода сторін (п.10.3 Контракту).

Даний договір діє з 13.12.2004р. до 12.12.2005р. (п.11.1 Контракту).

Даний контракт набирає законної сили з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання. (п.11.2 Контракту).

Згідно додаткової угоди №1 від 14.06.2004р. сторони домовились внести зміни до контракту, а саме: оплата здійснюється протягом трьох років з моменту отримання товару покупцем. Контракт діє з 13.12.2004р. по 31.12.2007р.

При цьому, відповідач звертає увагу, що перевіркою не можливо встановити, яким чином додаткова угода від 14.06.2004р. укладена ще до виникнення основного контракту 13.12.2004р.

В подальшому, згідно додаткової угоди № 2 від 30.12.2007р. сторони домовились внести зміни до контракту, а саме: оплата здійснюється протягом 6 (шести) років з дня отримання товару покупцем. Контракт діє з 13.12.2004р. до 01.10.2010р.

Надалі відповідач в акті перевірки зазначає, що до перевірки наданий Договір заміни сторони у зобов'язанні №2312/09-1 від 23.12.2009р.(м. Київ), згідно якого встановлено наступне: Harge Enterprises Limited (Великобританія) - острів Джерсі) - Первісний кредитор в особі директора ОСОБА_7 та Jollibee corporation (Панама) - Новий кредитор в особі директора та президента ОСОБА_9, згідно ст.512 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає Новому кредитору всі права та обов'язки, належні Первісному кредитору, а Новий кредитор приймає всі права та обов'язки належні Первісному кредитору котрі виникнули у нього згідно контракту №04.12.13 від 13.12.2004р. між Первісним кредитором та ТОВ «Планета Друк» (Україна) - Боржник. За передані права та обов'язки за Основним договором, Новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 400125,00 Євро. Новий кредитор зобов'язується протягом 90 банківських днів після отримання вимоги від первісного кредитора про оплату Договору перерахувати платіжним дорученням на поточний рахунок Первісного кредитора грошову суму, визначену у п.2.1 Договору. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 23.12.2014р., але в частині виконання зобов'язань до повного їх виконання сторонами за цим договором.

Відповідно, до перевірки надано додаткову угоду №3 від 01.10.2010р. про продовження дії контракту №04.12.13 від 13.12.2004р.(м. Київ), згідно якого встановлено наступне: Jollibee corporation (Панама) - Новий кредитор в особі директора та президента ОСОБА_9 з однієї сторони та ТзОВ «Планета Друк» - Покупець, в особі директора ОСОБА_6 внесли зміни до контракту №04.12.13 від 13.12.2004р. шляхом викладення пунктів 2.3. та 11.1 контракту в наступній редакції: п. 2.3 Покупець здійснює оплату через банківську установу на розрахунковий рахунок Продавця протягом 20 років від дня отримання Товару Покупцем; п.11.1 Даний контракт діє з 13 грудня 2004р. до 23 грудня 2024р. Всі інші умови контракту залишаються без змін і сторони підтверджують по ним свої зобов'язання.

Відповідачем, Договір заміни сторони у зобов'язанні №2312/09-1 від 23.12.2009р., та додаткова угода № 3 не прийняті до уваги, оскільки, як стверджує останній, зазначений Договір складений всупереч умовам основного Контракту.

Крім того, як зауважив відповідач, в ході перевірки ним встановлена інформація згідно Інтернет ресурсу з посиланням на сайт Державних фінансових послуг острову Джерсі, що Harge Enterprises Limited (Великобританія - острів Джерсі) реєстраційний номер 83000, зареєстровано 19.04.2002р. та припинено як юридичну особу 01.10.2008р.

Так як Harge Enterprises Limited (Великобританія - острів Джерсі) ліквідовано 01.10.2008, а вказаний Договір заміни укладений Jollibee corporation (Панама) 23.12.2009, тобто вже з ліквідованим підприємством, то Новий кредитор - Jollibee corporation (Панама) не міг фактично перерахувати для Первісного кредитора - Harge Enterprises Limited (Великобританія - острів Джерсі) суму 400125,00 Євро, зазначену у Контракті.

Також відповідач зауважив, що після повідомлення посадових осіб позивача про можливість визнання даного договору недійсним, так як укладений він з недіючим підприємством, до перевірки уже представлено копію ідентичного договору, проте з датою 20.09.2008, і така копія, завірена ОСОБА_6, не відповідає тому Договору що представлена до перевірки.

Оскільки Постановою Національного банку України від 04.12.2015р. №863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», встановлено заборону уповноваженому банку здійснювати за дорученням клієнта-резидента купівлю іноземної валюти/перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента, а резиденти виконують такі зобов'язання за рахунок власних (не куплених, не залучених у формі кредиту, позики) коштів в іноземній валюті та те, що у позивача відсутні експортні операції чи інші операції, що передбачають надходження валютних коштів, то фактично позивач не мав та не має можливості і законних підстав провести оплату по переведеному боргу як для первісного, так і для наступного кредитора.

Підсумувавши встановлені обставини, відповідач прийшов до висновку про те, що законним кредитором по імпортній операції з ввезення обладнання в 2005 році є Harge Enterprises Limited (Великобританія - острів Джерсі) і строк позовної давності по основному Контракту сплив 22.04.2014 року. Тобто станом на вказану дату, позивачу потрібно було списати безнадійну кредиторську заборгованість по неоплаченому товару в сумі 6235267,91грн., що в перерахунку станом на 22.04.2014 (курс Євро по НБУ 15,5833грн за 1євро) є 400125 Євро. Оскільки позивач зазначену кредиторську заборгованість не списав, то, відповідно, останнім в порушення норм податкового законодавства занижено інші доходи на суму 6235267,91грн.

Суд погоджується із такими висновками відповідача з огляду на наступне.

13.12.2004 року між позивачем та Harge Enterprises Limited (Великобританія) був укладений Контракт №04.12.13.

Предметом вказаного Контракту є поставка обладнання для виготовлення паперових прямокутних пакетів ТРІУМФ 2Б.

Загальна вартість контракту 400124,00 Євро.

Покупець здійснює оплату протягом 90 днів з моменту отримання товару. Країна відправлення - Германія. Відвантаження товару здійснює Windmoller & Holscher Postfach 1660-49516 Lengerich, Германія.

Відповідно до умов контракту, всі спори та суперечки, які виникають у зв'язку з виконанням даного контракту, підлягають передачі на розгляд та остаточне вирішення в Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (п. 9.1 Контракту).

При виконанні контракту сторони керуються матеріальним та процесуальним правом України (п.10.1 Контракту).

Всі зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у випадку їх оформлення в письмовій формі і підписання уповноваженими на те представникам сторін (п. 10.2 Договору).

Ні одна із сторін не має права передавати права, обов'язки, а також і іншу комерційну інформацію по даному контракту ні повністю ні частково третім особам, за виключенням тих випадків по яким є письмова згода сторін (п.10.3 Контракту).

Даний договір діє з 13.12.2004р. до 12.12.2005р. (п.11.1 Контракту).

Даний контракт набирає законної сили з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання. (п.11.2 Контракту).

Згідно додаткової угоди №1 від 14.06.2004р. сторони домовились внести зміни до контракту, а саме: оплата здійснюється протягом трьох років з моменту отримання товару покупцем. Контракт діє з 13.12.2004р. по 31.12.2007р.

Додатковою угодою №2 від 30.12.2007 встановлено, що оплата здійснюється протягом 6 років з дня отримання товару (а. с. 154-161 т.1).

В той же час, позивачем до матеріалів справи надані копії договору заміни сторони у зобов'язанні по вказаному Контракту від 20.09.2008, повідомлення про заміну сторони у зобов'язанні що відбулося від 22.09.2008р., додаткової угоди №3 про продовження дії контракту.

Відповідно до вказаного договору, укладеного в м. Панама, Harge Enterprises Limited (Великобританія) - острів Джерсі) - Первісний кредитор в особі директора ОСОБА_7 та Jollibee corporation (Панама) - Новий кредитор в особі директора та президента ОСОБА_9, згідно ст.512 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає Новому кредитору всі права та обов'язки, належні Первісному кредитору, а Новий кредитор приймає всі права та обов'язки належні Первісному кредитору котрі виникнули у нього згідно контракту №04.12.13 від 13.12.2004р. між Первісним кредитором та ТОВ «Планета Друк» (Україна) - Боржник. За передані права та обов'язки за Основним договором, Новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 400 125,00 Євро. Новий кредитор зобов'язується протягом 90 банківських днів після отримання вимоги від первісного кредитора про оплату Договору перерахувати платіжним дорученням на поточний рахунок Первісного кредитора грошову суму, визначену у п. 2.1 Договору. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 23.12.2014р., але в частині виконання зобов'язань до повного їх виконання сторонами за цим договором (а. с. 162-163 т.1).

Одночасно, відповідачем в судове засідання надана фотокопія Договору заміни сторони у зобов'язанні №2312/09-1 від 23.12.2009р., укладеного в м. Київ між тими самими сторонами, фотокопія додаткової угоди №3 (а. с.206-208 т.1).

Уважно оглянувши та порівнявши зазначені копії Договорів від 20.09.2008 та від 23.12.2009 судом встановлено, що їх зміст є повністю ідентичним, крім місця укладення, номеру договору та їх дати. При цьому, що Договір від 2008 року, що Договір від 2009 скріплені однаковими печатками та візуально однаковими підписами.

В той же час судом встановлено, що структура змісту фотокопії Договору від 23.12.2009р. є цілісною та має чітку послідовність елементів (абзаци, заголовки) (а. с.206-207 т.1).

Натомість, цілісність структури речень копії Договору від 20.09.2008 року є порушеною. Особливо вказане прослідковується в пунктах 1.1, 4.3, 6.5 Договору від 2008 року (а. с. 162 т.1).

Наведене дає суду всі підстави для висновків щодо прийнятності тверджень відповідача та показів свідка ОСОБА_5, що саме Договір заміни сторони у зобов'язанні від 23.12.2009 року був наданий під час перевірки позивачем і коли останній отримав інформацію щодо можливості визнання такого договору недійсним, то в подальшому вже на офіційний запит відповідача надав інший примірник Договору, датований 20.09.2008.

Разом з тим, наявність взагалі такого Договору суперечить укладеному основному Контракту.

Суд звертає увагу, що п.10.3 зазначеного Контракту виставлена умова, відповідно до якої ні одна із сторін не має права передавати права, обов'язки, а також і іншу комерційну інформацію по даному контракту ні повністю ні частково третім особам, за виключенням тих випадків по яким є письмова згода сторін.

В судовому засіданні встановлено, що згоди позивача на укладення Договору заміни сторони у зобов'язанні немає та в природі не існує.

Посилання позивача на те, що такої згоди не потрібно згідно цивільного законодавства та посилання на ст.512, 516 ЦК України в даному випадку є помилковими.

Так, дійсно, стаття 512 ЦК України, надає можливість заміни кредитора у зобов'язанні, однак, частина 3 вказаної статті чітко встановлює, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Суд повторює, що оскільки повна заборона стосовно передачі прав та обов'язків третім особам по вказаному контракту (за виключенням наявності письмової згоди сторін) встановлена останнім, то укладення Договору заміни сторони у зобов'язанні за відсутності письмової згоди позивача, який є стороною Контракту, суперечить вказаній вище нормі законодавства.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, первісний кредитор по Контракту - Harge Enterprises Limited (Великобританія) - острів Джерсі) ліквідовано 01.10.2008 (а. с. 30-32 т.2), отже, Договір заміни сторони у зобов'язанні №2312/09-1 укладений 23.12.2009р. між вже ліквідованим на той момент підприємством, тому новий кредитор - Jollibee corporation (Панама) не міг перерахувати для первісного кредитора кошти в сумі 400125 Євро.

За наведених обставин суд приходить до висновку про те, що відповідач правомірно не взяв до уваги під час з'ясування обставин щодо наявності кредиторської заборгованості у позивача копію Договору про заміну сторони у зобов'язанні від 20.09.2008, надану останнім на офіційний запит та копію додаткової угоди №3 про продовження дії контракту в частині оплати товару до 23.12.2024 року.

Щодо неналежності та недопустимості в якості доказу фотокопії Договору заміни сторони у зобов'язанні від 2009 року, то суд зазначає, що згідно із ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно із нормами ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Нормами податкового законодавства не встановлено заборони посадовим працівникам податкового органу на здійснення фотокопій з документів при проведенні перевірки. Тобто, відсутні будь-які докази того, що вказана фотокопія одержана відповідачем з порушенням закону, а відтак, на думку суду, така фотокопія є належним та допустимим доказом та приймається судом.

Одночасно, суд критично оцінює в якості доказу копію Договору за 2008 рік, надану позивачем з підстав, наведених вище по тексту постанови. З цих же підстав суд критично оцінює і посилання стосовно того, що фотокопія Договору від 2009 року є документом невідомого походження та одночасно зауважує, що як Контракт, так і додаткові угоди до Контракту укладені і з датою, і з номерами, та лише копія Договору від 2008, надана позивачем, номера не містить, в той час, як у фотокопії відповідача номер Договору зазначений. Крім того, суд наголошує, що документальна перевірка здійснюється податковим органом на підставі та у порядку, встановленому Податковим Кодексом України (ст.75, 77, 78, 82, 83-85). При здійсненні такої перевірки податковим органом досліджуються первинні бухгалтерські документи, що підтверджують господарські операції. Вказане слідує із положень податкового законодавства та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». А витребовувати копії документів, є правом відповідача, зокрема і у випадку, якщо платник податку відмовляється їх надати.

Одночасно судом не приймаються доводи позивача з приводу порушення порядку проведення перевірки, оскільки відповідачем наданий витяг з плану-графіка проведення документальних перевірок на 1 квартал 2017 року (а. с. 66), позивач був належним чином повідомлений про проведення перевірки, та, відповідно, допущений для її здійснення. Також, із дослідженого акту перевірки вбачається, що його зміст складений у відповідності до Порядку оформлення документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин). При цьому суд звертає увагу, що позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не наведено конкретних фактів щодо порушення порядку проведення перевірки відповідачем.

Також, в судовому засіданні судом оглянуті надані представниками позивача оригінали: Контракту №04.12.13 від 13.12.2004, специфікація об'єму поставки до контракту з технічними даними на обладнання, додаткові угоди до контракту №1 від 14.06.2004, № 2 від 30.12.2007, №3 від 01.10.2010. Натомість оригіналу Договору сторони у зобов'язанні від 2008 року позивачем суду не надано, а надана лише його копія, що свідчить про відсутність оригіналу вказаного документу.

В судовому засіданні встановлено також та не заперечується сторонами той факт, що товар був отриманий позивачем 22.04.2005 року.

Оскільки основний Контракт передбачає його виконання на підставі матеріального права України, то відповідно до положень Цивільного Кодексу України, термін позовної давності становить три роки та розпочинається, в даному випадку, з моменту спливу строку виконання, а саме з дати отримання товару 22.04.2005р. та граничного терміну оплати згідно договору 22.04.2011р. (6 років з урахуванням угоди №2 від 13.12.2004).

Так як судом враховані обставини щодо дійсності факту ліквідації підприємства - первісного кредитора, та інші обставини, описані вище по тексту постанови, то, відповідно, твердження відповідача про те, що термін позовної давності по Контракту №04.12.13 від 13.12.2004р. сплив 22.04.2014р. є правомірними.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що Постановою Національного банку України від 04.12.2015р. №863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», встановлено заборону уповноваженому банку здійснювати за дорученням клієнта-резидента купівлю іноземної валюти/перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента, а резиденти виконують такі зобов'язання за рахунок власних (не куплених, не залучених у формі кредиту, позики) коштів в іноземній валюті, а у позивача відсутні експортні операції чи інші операції, що передбачають надходження валютних коштів, то фактично позивач не мав та не має можливості і законних підстав провести оплату по переведеному боргу як для первісного, так і для нового кредитора.

Податковим законодавством встановлено, що безнадійна заборгованість, зокрема, - це заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності. Сума заборгованості одного платника податку перед іншим платником податку, що не стягнута після закінчення строку позовної давності, є безповоротною фінансовою допомогою (пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно з абз. 15 п. 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» від 7 лютого 2013 року № 73, із змінами і доповненнями, зобов'язання - заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання» від 31 січня 2000 року, зі змінами і доповненнями, якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Таким чином, якщо резидент не розраховується за придбані товари, то при списанні безнадійної кредиторської заборгованості у бухгалтерському обліку сума заборгованості перед нерезидентом включається до складу доходів та враховується при визначенні фінансового результату до оподаткування відповідно до правил бухгалтерського обліку.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що ст.36 ПК України встановлює обов'язок платника податку самостійно декларувати свої податкові зобов'язання та визначати відповідність проведення ним операцій.

Згідно із пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України, при визначенні об'єкта оподаткування у складі інших доходів враховуються суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

З врахуванням викладеного, суд уважає, що позивач на дату 22.04.2014р. мав би списати безнадійну кредиторську заборгованість по неоплачених товарах, отриманих від Harge Enterprises Limited (Великобританія) в сумі 6235267,91грн. (400125,00Євро* 15,5833грн.).

Крім вказаного вище порушення, відповідачем встановлені також і інші порушення, які вплинули на визначену суму грошового зобов'язання по податку на прибуток. Разом з тим інші порушення позивачем не оскаржуються, а відтак, судом не з'ясовуються фактичні обставини справи щодо таких порушень.

Посилання позивача на сплив строків давності щодо визначення сум грошових зобов'язань не заслуговують на увагу суду з огляду на таке.

Відповідно до п.102.1 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

В судовому засіданні встановлено, що декларація з податку на прибуток за 2014 рік подана 27.02.2015 (а. с. 67-69 т.2).

Документальна перевірка проводилась відповідачем в період з 23.01.2017 по 17.02.2017. за наслідками якої був прийнятий акт перевірки від 24.02.2017р.

Зазначене підтверджує, що строк давності, визначений вказаною нормою права при визначенні відповідачем сум грошових зобов'язань не пройшов.

Зважаючи на вище викладене, суд прийшов до висновку про те, що доводи та твердження відповідача є обґрунтованими та підтвердженими належними і неспростовними доказами, а відтак податкове-повідомлення рішення є правомірним, в зв'язку з чим в позовних вимогах позивача належить відмовити повністю.

Відповідно до ст.94 КАС України, сума судових витрат позивачу не присуджується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета-Друк" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.