Справа № 242/5482/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Коліщук З.М.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 року справа №242/5482/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ястребової Л.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 01 серпня 2017 року у справі № 242/5482/16-а за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області із адміністративним позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив, визнати протиправними дії відповідача від 24 листопада 2016 року, щодо відмови у призначенні пенсії;скасувати рішення відповідача № 1383 про відмову в призначенні пенсії від 24.11.2016 року; визнати за позивачем право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку за роботу в підземних умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та п.2 р. ХХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі Закон № 213-VIII) та ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII); зобов`язати відповідача відповідно до вимог Закону № 1058-IV та Закону № 1788-XII зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди його роботи, а саме: з 01.09.1980 по 14.07.1983 - СМПТУ № 18 м.Донецьк; з 20.07.1983 по 09.05.1984 на посаді вальцювальник стану гарячої прокатки ПАТ «Донецький металургійний завод», з 10.05.1984 по 24.04.1986 - військова служба; з 03.09.1992 по 03.09.1993 на посаді електрослюсар підземний на підприємстві «Селидівське шахто прохідне управління» тресту «Селидіввугілля» з 08.11.2012 по 29.12.2012 на посаді прохідника підземного на підприємстві ТОВ «Донремсервіс» та з 02.01.2013 по 21.02.2013 на посаді прохідника підземного на підприємстві ТОВ «ДРС ПЛЮС»; з 08.01.1981 по 23.03.1987 - участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС з 01.10.2015 по 31.07.2016 на підприємстві ВП «Шахта Росія» ДП «Селидіввугілля»; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь пенсію, а саме з 25 серпня 2016 року (а.с.2-7).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 01 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Суд першої інстанції визнав неправомірним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області № 1383 від 24.11.2016 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії; зобов`язав Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди: навчання з 01.09.1980 по 14.07.1983 в СМПТУ № 18 м.Донецька за професією вальцювальник стану гарячої прокатки; роботи з 20.07.1983 по 09.05.1984 в ПАТ «Донецький металургійний завод ім..В.І.Леніна»; проходження строкової військової служби з 10.05.1984 по 24.04.1986; з 08.01.1987 по 23.03.1987 - участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС; роботи з 08.11.2012 по 29.12.2012 в ТОВ «Донремсервіс»; роботи з 02.01.2013 по 21.02.2013 в ТОВ «ДРС Плюс»; роботи з 01.10.2015 по 31.07.2016 на підприємстві ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля»; зобов`язав Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.08.2016 року відповідно до законодавства та прийняти рішення з урахуванням зарахованих до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів: навчання з 01.09.1980 по 14.07.1983 в СМПТУ № 18 м.Донецька за професією вальцювальник стану гарячої прокатки; роботи з 20.07.1983 по 09.05.1984 в ПАТ «Донецький металургійний завод ім..В.І.Леніна»; проходження строкової військової служби з 10.05.1984 по 24.04.1986; з 08.01.1987 по 23.03.1987 - участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС; роботи з 08.11.2012 по 29.12.2012 в ТОВ «Донремсервіс»; роботи з 02.01.2013 по 21.02.2013 в ТОВ «ДРС Плюс»; роботи з 01.10.2015 по 31.07.2016 на підприємстві ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля». В задоволенні решти позовних вимог відмовив (а.с.97-101).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю (а.с.104-109).

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що відповідач не може надати правову оцінку наявним довідкам з підстав перебування підприємства на тимчасово непідконтрольній території України. Також, в матеріалах справи відсутні докази які підтверджують зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах на зазначених професіях, оскільки надана довідка не відповідає встановленій формі, а зазначену в ній інформацію неможливо перевірити. Період навчання та час перебування на військовій службі не зараховано, оскільки підприємства на якому працював позивач після навчання та до призову не перереєструвались, а тому неможливо здійснити перевірку наданих довідок. Також, згідно даних Системи персоніфікованого обліку відомостей підприємством на якому працював позивач в період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 31.12.2016 року не сплачено страхові внески, та за період з 01.10.2015 року по 31.07.2016 року відсутні відомості про нарахування заробітної плати. Періоду участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не зараховано, оскільки позивачем не було надано документи, які підтверджують факт перебування та тривалість участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

25 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII, та п.2 р. ХХV Закону № 1058-IV, Закону № 213-VIII та ст. 55 Закону № 796-XII.

Рішенням УПФУ в м.Селидове Донецької області №1383 від 24 листопада 2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, оскільки страховий стаж позивача складає 22 роки 05 місяців 19 днів, пільговий 03 роки 03 місяці 25 днів. До пільгового стажу не було зараховано: період навчання з 01.09.1980 по 14.07.1983 в СМПТУ № 18 м. Донецьк за спеціальністю вальцювальник стану гарячої прокатки відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, оскільки заявник протягом 3-х місяців не працевлаштувався за набутою професією; період проходження строкової військової служби з 10.05.1984 по 24.04.1986 згідно п.1 (абз.2) Закону України від 02.06.2005 № 2636-IV, оскільки на час призову на строкову військову службу заявник не працював за професією та не займав посаду, яка передбачає право на пенсію на пільгових умовах; період роботи з 03.09.1992 по 03.09.1993 на посаді електрослюсаря підземного на підставі «Селидівське шахто прохідне управління» тресту «Селидіввугілля», оскільки не надані накази про атестацію робочих місць; періоди роботи з 20.07.1983 по 09.05.1984 на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки на підприємстві ПАТ «Донецький металургійний завод»; з 08.11.2012 по 29.12.2012 на посаді прохідника підземного на підприємстві ТОВ «Донремсервіс»; з 02.01.2013 по 21.02.2013 на посаді прохідника підземного на підприємстві ТОВ «ДРС ПЛЮС», оскільки підприємства фактично знаходяться на непідконтрольній українській владі території та реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території не здійснювались, тому перевірити достовірність наданих довідок не має можливості; періоди роботи з 01.10.2015 по 31.07.2016 на підприємстві ВП «Шахта Росія» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до Пенсійного Фонду України. Також, відмовлено в призначені пенсії із зниженням пенсіого віку, оскільки не надано документи, які підтверджують факт перебування та тривалість участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також, зазначено, що право на пенсію за нормами ст. 55 Закону № 796-XII заявник набуде за умови надання документів, які підтверджують факт перебування та тривалість участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або за нормами п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII та п.2 р. ХХV Закону № 1058-IV, по досягненню 57 років (а.с.12-13).

Відповідно до протоколу № 1857 від 24.11.2016 року, стаж позивача складає 22 роки 05 місяців 19 днів, пільговий 03 роки 03 місяці 25 днів (а.с.13-15).

Згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 , позивач: в період з 01.09.1980 по 14.07.1983 навчався в СМПТУ № 18 м.Донецька за професією вальцювальник стану гарячої прокатки; з 20.07.1983 по 09.05.1984 працював в ПАТ «Донецький металургійний завод ім..В.І.Леніна» на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 5 розряду, звільнений у зв`язку з призивом в ряди Радянської Армії; з 10.05.1984 по 24.04.1986 служба в рядах Радянської Армії; 08.11.2012 прийнятий учнем прохідника підземного з повним робочим днем в шахті на період виробничої практики в ТОВ «Донремсервіс», 07.12.2012 переведено прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в ТОВ «Донремсервіс», 31.12.2012 року звільнено за власним бажанням; з 02.01.2013 по 21.02.2013 прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (а.с.10-20).

Відповідно до довідки ТОВ «Донремсервіс» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 31/12-1 від 31.12.2012 року, підтверджено, що позивач працював повний робочий день на підземній ділянці в період з 08.11.2012 року по 31.12.2012 року за професією прохідник підземний 4 розряду з повним робочим днем в шахті, що передбачено Списком 1 Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року. В довідці також зазначено про наказ про проведення атестації підземних робочих місць по умовам праці № 105к від 03.08.2010 року (а.с.21).

Довідкою № 08/31-468 ПАТ «Донецькій металургійний завод», підтверджено, що позивач працював повний робочий день на металургійному приватному виробництві в період з 20.07.1983 року по 09.05.1984 року вальцовщиком гарячого прокату, що передбачено Списком № 1 (а.с.22).

Наказами ТОВ «ДРС Плюс» № 2к від 02.01.2013 року та ТОВ «Донремсервіс» № 105к від 03.08.2010 року, підтверджено проведення атестації підземних робочих місць по умовам праці, на вказаних підприємствах (а.с.23-24).

Відповідно до Диплому Г № 370906 від 14 липня 1983 року, позивач у період з 01.09.1980 по 14.07.1983 навчався в СМПТУ № 18 м. Донецьк за професією вальцювальник стану гарячої прокатки (а.с.31).

Військовим квитком НОМЕР_2 підтверджено,що позивач був призваний до строкової військової служби 10.05.1984 року та звільнений по закінченню строку служби 24 квітня 1986 року. також, містить відмітка, що наказом № 13 від 27.02.1987 року за сумлінне ставлення до виконання урядового завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, нагороджений подарунком (а.с.26-30).

Відповідно до довідок Військової частини НОМЕР_3 від 22.03.1987 року № 340, 339, 3/186, позивач з 08.01.1987 року по 23.03.1987 року виконував урядове завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30 км. зоні підвищеного радіоактивного опромінення (а.с.33-34).

Посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серія НОМЕР_4 та тимчасовим посвідченням, виданими Донецькою облдержадміністрацією, підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (другої категорії), а тому має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.36-37).

Довідкою ВП Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» № 04-06/2774 від 05.12.2016 року та 04-22/2773 від 05.12.2016 року, підтверджено, що утриманні із заробітної плати позивача страхові внескі за період з 01.10.2015 року по 31.07.2016 року перераховані до Красноармійської ОДПІ повністю (а.с.37-38).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено пільговий стаж роботи у вказаний період.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом № 1788-XII та Законом № 1058-IV.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку-та важності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

За приписами п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту а статті 13 Закону № 1788-ХІІ є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Праця позивача у спірний період за професіями, що передбачені Списком № 1, не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до пунктів 2, 3, 20 даного Порядку, у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містять неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Колегія суддів зазначає, що трудовою книжкою позивача та уточнюючими довідками підтверджується пільговий стаж роботи позивача у період з 20.07.1983 по 09.05.1984; з 08.11.2012 по 29.12.2012; з 02.01.2013 по 21.02.2013, на посадах, що передбачені Списком, із зайнятістю повний робочий день.

Вищезазначене свідчить, що позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови в призначені пенсії на пільгових умовах є неможливість проведення перевірки достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи позивача, колегія суддів з цих підстав зазначає наступне.

За положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Колегія суддів зазначає, що за вимогами чинного законодавства, неможливість проведення перевірки правомірності видачі довідки не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Також, колегія суддів зазначає, що підстав вважати наведені в довідці відомості недостовірними, відповідачем не наведено.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав. Отже суд першої інстанції правомірно взяв до уваги інформацію, яка міститься в копії довідки про пільговий стаж позивача, яка не суперечить та не спростовує фактичні дані, наявні в трудовій книжці позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено пільговий стаж роботи позивача у період з 20.07.1983 по 09.05.1984; з 08.11.2012 по 29.12.2012; з 02.01.2013 по 21.02.2013.

Стосовно зарахування до страхового та пільгового стажу періоду навчання та періоду проходження строкової військової служби колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 38 Закону № 103/98, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, період навчання зараховується до страхового та пільгового стажу роботи, за умови зарахування на роботу за набутою професією після закінчення навчання.

Відповідно до ст.8 Закону України № 2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону № 1788-XII або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом № 1058-IV.

Отже, час перебування на військовій службі зараховується до пільгового стажу роботи, якщо особа, зокрема, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивач після закінчення навчання за професією вальцювальник стану гарячої прокатки, працевлаштувався на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 5 розряду та в подальшому був звільнений у зв`язку з призивом в ряди Радянської Армії. Як було встановлено судом, період праці позивача на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 5 розряду віднесено до стажу, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди навчання з 01.09.1980 по 14.07.1983 та період проходження строкової військової служби з 10.05.1984 по 24.04.1986 підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу.

Стосовно не зарахування до пільгового та страхового стажу періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного Фонду України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано довідки, які підтверджують утримання з його заробітної плати сум страхових внесків та подальшу їх сплату до відповідного органу.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, якій би спростовував сплату страхових внесків.

Стосовно зарахування до страхового та пільгового стажу періоди участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 10 Закону № 796-XII, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 8 років учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Отже, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має право на пільги зі зменшення пенсійного віку.

Також, Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону № 796-XII, час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 р N 207-7 встановлено зокрема , що: а) час роботи працівників, безпосередньо зайнятих на ліквідації наслідків аварії і запобігання забрудненню довкілля в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, зараховується в трикратному розмірі в стаж, що дає право на пільгову пенсію за Списком N 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р N 1173 (v1173400-56); б) робітникам і службовцям, які зазнали професійне захворювання при роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, призначаються пільгові пенсії по старості по Списком N 1 незалежно від тривалості роботи в шкідливих умовах праці; в) час роботи в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС військовослужбовцям і військовим будівельникам військово-будівельних загонів і частин, а також військовозобов`язаним, призваним на збори, зараховується до трудового стажу і до стажу, що дає право на пільгову пенсію за Списком N 1, в трикратному розмірі;

На виконання вимог ст. 56 Закону № 796-XII, питання щодо зарахування роботи в зоні відчуження ЧАЕС до трудового стажу у полуторному розмірі в подальшому визначалося на рівні постанов Кабінету Міністрів України.

На підставі викладено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підлягає до зарахування страхового та пільгового стажу позивача.

Відповідно до Розділу 2 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до п.7 Порядок, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, вказаними нормами передбачено можливість надання інших первинних документів, які підтверджують період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів зазначає, що позивачем було надано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, довідки військової частини, військовий квиток з записами, в яких зазначено період роботи, та місце, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (в 30 км. зоні підвищеного радіаційного опромінення).

Таким чином, період участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується належними доказами і підлягає до зарахування страхового та пільгового стажу позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу вищезазначені періоди роботи позивача та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 25.08.2016 року відповідно до законодавства та прийняти за нею рішення з урахуванням зарахованого до пільгового стажу періодів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 01 серпня 2017 р. у справі № 242/5482/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць