Справа № 360/1685/17
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/1685/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Бородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити пенсію,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 січня 1989 року по 18 березня 1989 року вона проживала без реєстрації, а з 18 березня 1989 року по даний час зареєстрована та проживає в с. Майданівка Бородянського району Київської області, тобто на території зони посиленого радіологічного контролю, у зв»язку з чим їй 12 квітня 1994 року було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю 4 категорії серії НОМЕР_1, а після зміни прізвища - 05 травня 2004 року посвідчення серії В-П № НОМЕР_2.

Посилаючись на положення ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вона /позивачка/ звернулась із заявою до Бородянського відділу Ірпінського об»єднаного управління пенсійного фонду України Київської області стосовно призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, на що отримала рішення останнього № 12 від 30 червня 2017 року, згідно якого право на пенсію за віком вона /позивачка/ набуде 13 липня 2021 року після досягнення 60 років, як передбачено ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», оскільки згідно її /ОСОБА_1./ трудової книжки, вона працювала по 09 січня 1989 року на території, яка не відноситься до зони посиленого радіоекологічного забруднення, а тому станом на 01 січня 1993 року не має 4 роки проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Так, дійсно у її трудовій книжці є запис під № 20 від 09 січня 1989 року Степанівської дільничної лікарні Сумської області «…звільнити від займаної посади у зв»язку з виїздом на інше місце проживання за власним бажанням», наказ № 6 від 09 січня 1989 року, але вказаний наказ та запис були зроблені пізніше, ніж вона переїхала до с.Майданівка Бородянського району Київської області, так як станом на 01 січня 1989 року вона вже проживала в даному населеному пункті.

Просила визнати протиправним та скасувати зазначене рішення № 12 від 30 червня 2017 року Бородянського відділу Ірпінського об»єднаного управління пенсійного фонду України Київської області про відмову у призначенні та нарахуванні їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, зобов»язати відповідача призначити їй /позивачці/ пенсію у відповідності до положень ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Шаленко П.М. позов підтримали та викладене підтвердили.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, щодо його задоволення заперечувала.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Влезьки Лебединського району Сумської області /а.с.4-5/.

Згідно довідки виконавчого комітету Майданівської сільської ради Бородянського району від 10 квітня 2017 року, ОСОБА_1 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3, з 01 січня 1989 року по 18 березня 1989 року, та з 18 березня 1989 року зареєструвалася за вказаною адресою і проживала по 30 січня 1992 року, з 30 січня 1992 року по 20 травня 2016 року була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1, з 20 травня 2016 року по даний час зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2, що також підтверджується показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с.6/.

Відповідно до постанови КМ УРСР від 23 липня 1991 р. N 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», с. Майданівка Бородянського району Київської області відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю.

12 квітня 1994 року позивачці Київською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_1, а у зв»язку зі зміною прізвища - 05 травня 2004 року видано посвідчення серії В-П № НОМЕР_2 /а.с. 7/.

Коли позивачка звернулась до Бородянського відділу Ірпінського об»єднаного УПФУ в Київській області з метою оформлення пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку на підставі ст.26 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надавши всі необхідні документи, відповідач своїм рішенням № 12 від 30 червня 2017 року відмовив їй /позивачці/ в призначенні пенсії за віком на підставі ст.26 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки згідно записів у трудовій книжці останньої, вона /позивачка/ працювала по 09 січня 1989 року на території, яка не відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому право на пенсію за віком вона набуде 13 липня 2021 року, після досягнення 60 років, як передбачено ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» /а.с. 10/.

Згідно довідки Сумської центральної районної лікарні від 08 серпня 2017 року № 07-54 Козенко (на даний час Якименко) Н.Л. дійсно працювала в Сумській ЦРЛ на посаді медичної сестри стаціонару Степанівської дільничної лікарні Сумської області з 01 січня 1987 року (наказ №3 від 06 січня 1987 року) по 04 січня 1989 року (наказ № 6 від 09 січня 1989 року), а згідно копії трудової книжки позивачка з 01 січня 1987 року (наказ № 9 від 08 січня 1987 року) по 09 січня 1989 року (наказ № 6 від 09 січня 1989 року) працювала в Степанівській дільничній лікарні Сумської області, звільнена з посади в з»язку з виїздом на інше місце проживання за власним бажанням /а.с.8-9,11/.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, вищезазначеної довідки Майданівської сільської ради Бородянського району від 10 квітня 2017 року, та що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які з кінця 1988 року проживали в одному будинку з позивачкою, станом на 01 січня 1989 року вона /ОСОБА_1./ вже проживала в с.Майданівка Бородянського району Київської області, і дана обставина свідчить про те, що запис у трудовій книжці позивачки про її звільнення з Степанівської дільничної лікарні Сумської області від займаної посади та наказ № 6 від 09 січня 1989 року на підставі якого такий запис було здійснено, були зроблені пізніше, тобто вже після того як вона переїхала до с.Майданівка Київської області.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 станом на 01 січня 1989 року проживала в с. Майданівка Бородянського району Київської області, яке відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю, і беззаперечним підтвердженням цьому є також вищевказане посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, Серії В-П № НОМЕР_2 від 05 травня 2004 року, яке є діючим і ніким не скасоване.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у тій зоні не менше 4 років.

Відповідно до ч.1,2 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Особи, потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше ніж на 5 років.

Відповідно до пп.5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Враховуючи викладене, оскільки позивачка після аварії на ЧАЕС 26 квітня 1986 року постійно проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю і за станом на 1 січня 1993 року прожила в цій зоні більше чотирьох років, то суд вважає, що вона (позивачка) має та мала на час звернення до Бородянського відділу Ірпінського об»єднаного УПФУ в Київській області право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років з 12 липня 2016 року, а тому оспорюване рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії є протиправним.

За таких обставин суд визнає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати рішення начальника Бородянського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 12 від 30 червня 2017 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправним та скасувати його, зобов»язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст..55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Керуючись ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.11, 94, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити пенсію задовольнити.

Визнати рішення начальника Бородянського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 12 від 30 червня 2017 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправним та скасувати його.

Зобов»язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст..55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий-суддяА.Міланіч