Справа № 754/7312/17
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/571/17
Справа №754/7312/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

при секретарі Малинці А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві адміністрації про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в червні 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Відповідача у відмові видати йому посвідчення інваліда війни, зобов»язати Відповідача встановити йому статус інваліда війни з моменту звернення до Відповідача з 26.05.2017 року з відповідною заявою та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Вимоги позову мотивував тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням загальнодержавного зразку серії НОМЕР_1 від 29.09.1993 р. та вкладкою до нього № НОМЕР_2, а також довідкою з ЧАЕС від 28.04.1996 р. № 1790-2с.

Внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи став інвалідом ІІ групи довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії МСЕ № 121495 від 01.06.1993 р.

26.05.2017 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видати посвідчення інваліда війни. До зазначеної заяви позивачем були надані: довідка медико-соціальної експертної комісії, в які й зазначена група та причина інвалідності, а також документи, які підтверджують його безпосередню участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

У відповідь на вказану заяву, відповідачем було надіслано лист-відмову № 36-1515 від 31.05.2017 р., в якому зазначено про те, відповідач не вбачає правових підстав для надання Позивачу статусу інваліда війни, тому він був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову в повному обсязі, просила суд про їх задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіславши до суду свої письмові заперечення в яких просив проводити судове засідання без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням загальнодержавного зразку серії НОМЕР_1 від 29.09.1993 р. та вкладкою до нього № НОМЕР_2, а також довідкою з ЧАЕС від 28.04.1996 р. № 1790-2с.

Внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи став інвалідом ІІ групи довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії МСЕ № 121495 від 01.06.1993 р.

26.05.2017 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видати посвідчення інваліда війни. До зазначеної заяви позивачем були надані: довідка медико-соціальної експертної комісії, в які й зазначена група та причина інвалідності, а також документи, які підтверджують його безпосередню участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

У відповідь на вказану заяву, відповідачем було надіслано лист-відмову № 36-1515 від 31.05.2017 р., в якому зазначено про те, відповідач не вбачає правових підстав для надання Позивачу статусу інваліда війни

У відповідності до вимог нормативно-правових документів з питань Цивільної оборони колишнього СРСР, які діяли на момент аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 р. (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Статут військ Цивільної оборони (СРСР), цивільна оборона та її формування створювались на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до їх складу в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, в тому числі: чоловіки віком від 16 до 60 років та жінки віком від 16 до 55 років.

Зміст директиви Всесоюзного промислового об'єднання по атомній енергетиці «Союзатоменерго» від 06.12.1982 № 672с має однозначну вимогу щодо обов'язковості переведення всього персоналу у структуру цивільної оборони в разі виникнення аварії на атомній станції.

Як зазначено в Інформаційній довідці (про участь у формуваннях Цивільної оборони Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 25.05.2017 р., громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Крім того, такого ж висновку з даного приводу дійшов Вищий адміністративний суд України в Ухвалі від 20.07.2011 р. по справі № К-36579/10.

Відповідно до Ухвали судової колегії в цивільних справах Верховного суду України від 12.04.2000 р. № vd20000412, зазначено, що особам, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, і з таких підстав віднесені законодавством до інвалідів війни, встановлені для останніх пільги надаються з дня звернення із цього приводу до відповідного управління соціального захисту населення

Отже, позивачем були подані до відповідача всі необхідні документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а отже маю право на встановлення статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (надалі за текстом - Закон) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 7 вказаного Закону, до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п.10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 (надалі за текстом - Положення № 302), посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Відповідно пункту 2 зазначеного Положення № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення № 302 передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни, згідно статті 7 Закону, видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни-інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення № 302 встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, внаслідок перевірки письмових доказів по справі, суд приходить до висновку про те, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки конституційні права позивача порушені, що потребує захисту їх в судовому порядку.

За таких обставин суд вважає, що дії суб'єкту владних повноважень - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської РДА в м. Києві при здійсненні ним владних управлінських функцій не є правомірними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6,11,104,105,160,256 КАС України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві адміністрації про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у наданні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни ОСОБА_1 - протиправною.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з 26.05.2017 року встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Головуючий: