Справа № 161/16764/16-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6969/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання незаконним та скасування рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 02 грудня 2016 року № 195 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, згідно п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язання Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, згідно п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши у пільговий стаж роботу за період з 01 січня 1992 року по 14 березня 2001 року у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» календарно з моменту звернення із заявою до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 02 грудня 2016 року № 195 щодо відмови в перерахунку пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1. Зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області починаючи з 27 жовтня 2016 року призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи у ВАТ «Луцький шовковий комбінат» з 01січня 1992 року по 14 березня 2001 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Луцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 18 листопада 2016 року № 122/862 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, за відсутності необхідного пільгового стажу.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 , в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 була прийнята на роботу прядильницею п'ятого розряду в прядильний цех № 2 з 25 липня 1980 року, з 12 червня 1997 року їй присвоєно другу професію оператора мотального обладнання, з 14 березня 2001 року звільнена відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням чисельності працівників (а.с. 7,8).

Також даний факт підтверджується архівними довідками від 02 листопада 2016 року, виданими комунальною установою Луцький міський трудовий архів, відповідно до якої позивач з 1980 року по 2001 рік працювала прядильницею п'ятого розряду в прядильному цеху № 2 (а.с. 15-19).

Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні пенсійного фонду України у Волинській області було прийнято рішення про зарахування позивачу до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення періодів роботи з 01 серпня 1980 року по 20 січня 1991 року, з 23 січня 1991 року по 31 грудня 1991 року календарно, а з 01 січня 1992 року по 14 березня 2001 року - за фактичною тривалістю (а.с. 9).

При прийнятті відповідачем рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах до стажу, що надає право на призначення такої пенсії, зараховано лише фактично відпрацьовані дні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що законодавець не пов'язує обчислення пільгового стажу згідно з п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з зайняттям на цих роботах повний робочий день; ні цим Законом, ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено, що до пільгового стажу роботи «прядильники» включається тільки той стаж, коли працівник працював повний робочий день.

Така правова позиція неодноразово висловлювалася Вищим адміністративним судом України при розгляді такої категорії справ у своїх судових рішеннях, зокрема у справі № К/800/36796/13 від 14 квітня 2014 року, № К/800/13913/17 від 27 квітня 2017 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день прядильницею п'ятого розряду з липня 1980 року по березень 2001 року на Луцькій меланжевій прядильно-ткацькій і оздоблювальній фабриці шовкових тканин зі штапельного волокна, який було неодноразово перейменовано, згідно останніх змін перейменовано на ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс».

В матеріалах справи відсутні відомості про переведення на іншу роботу чи посаду, на роботу з неповним робочим днем, надання тривалих відпусток без збереження заробітної плати, а також, що характер роботи, яку вона виконувала, не відповідає роботі за професією, на яку вона був прийнята згідно з записами у трудовій книжці.

Таким чином, оскільки робота, яку виконувала позивач протягом періоду, зазначеному у трудовій книжці, законодавством віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2 та відповідачу були надані відповідні документи, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на пільгову пенсію.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що у зв'язку з неритмічною роботою підприємства зараховуються тільки фактично відпрацьовані дні протягом яких працівник працював повний робочий день із шкідливими умовами праці, оскільки Міністерство праці та соціальної політики у листі № 01- 3 3131-02-6 від 26 грудня 2000 року роз'яснило, що у порядку, визначеному колективним договором, власник або уповноважений ним орган у разі простою підприємства, установи, організації з незалежних від працівників причин може надавати відпустку без збереження заробітної плати або з частковим її збереженням. До загального стажу роботи враховується весь період перебування у таких відпустках. До стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, зараховується лише місячний термін цієї відпустки в календарному році.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2017 року в справі № 161/16764/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський

Повний текст судового рішення виготовлено 18 вересня 2017 року.