Справа № 819/510/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6523/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання Торкот Д. О.;

позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2017 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Кременецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 15 листопада 2016 року № 22/1400/НОМЕР_1 Кременецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що рішення Кременецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про застосування фінансових санкцій є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 не здійснює торгівлю алкогольними напоями, тобто таке рішення повинно було бути винесене щодо іншого підприємця, який також здійснює господарську діяльність в цьому ж магазині.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що судом не враховано того, що алкогольними напоями здійснювала торгівлю ОСОБА_4, яка також є орендарем магазину «Релакс».

Позивач та представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримали та просять таку задовольнити.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить таку залишити без задоволення

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що відповідно до ст.20, п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України з метою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів 26 жовтня 2016 року працівниками Головного управління ДФС у Тернопільській області згідно наказу № 1026 від 26.10.2016 року «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1С.» було проведено фактичну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 (вул. Грушевського, 153А, м. Збараж).

На підставі акта перевірки від 01 листопада 2016 року № 0211/19/19/14/НОМЕР_1 щодо дотримання суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв Кременецькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області прийнято рішення від 15 листопада 2016 року № 22/1400/НОМЕР_1 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн. згідно дев'ятим абзацом частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).(п.75.1.3. п.75.1. ст.75 ПК України)

Згідно з пунктами 80.1., 80.2. статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.(пп.80.2.5. п.80.2. ст.80 ПК України) ( в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин)

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Згідно частини першої статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до частини 12 статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачені фінансові санкції у вигляді штрафу, які застосовуються до суб'єктів господарювання за порушення норм цього Закону, зокрема у разі: роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Частиною четвертою статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання субєктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок субєкта господарювання, повязаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання субєктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Встановлено, що перевірку суб'єкта господарювання згідно п.2 вказаного наказу від 26 жовтня 2016 року № 1026 доручено провести головному державному ревізору-інспектору Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_5, головному державному ревізору-інспектору Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_6 тривалістю 10 діб у відповідності до вимог статей 80,81,82 Податкового кодексу України.

Відтак, згідно наказу від 26 жовтня 2016 року було проведено перевірку в магазині «Релакс» за адресою вул. Грушевського, 153А, м. Збараж, Тернопільська область за місцем здійснення господарської діяльності ОСОБА_1, в присутності продавця (особи, яка проводила розрахункові операції) - ОСОБА_7 і відмовилась від підпису в направленні про перевірку (акт від 26 жовтня 2016 року а.с.27), від підписання матеріалів перевірки (акт від 01 листопада 2016 року (а.с.29), від отримання примірника акта перевірки (акт від 01 листопада 2016 року (а.с.28).

Перевіркою встановлено порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме факт реалізації підакцизних товарів - горілка «Козацька рада», 0,37 л., міцністю 40% по ціні 52,00 грн., слабоалкогольний напій «Бренді Кола», 0,33 л., міцністю 8% по ціні 21,50 грн. без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, та тютюнових виробів - сигарети «Бонд синій» 1 пачка по ціні 17,85 грн. без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Аналізуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що правовою підставою для застосування фінансових санкцій є встановлення факту продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії.

Факт відсутності у позивача ОСОБА_1 ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями і ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами позивачем не заперечується.

Разом з тим, при прийнятті оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не взято до уваги твердження позивача про те, що товар належав ОСОБА_4, яка має відповідні ліцензії (а.с.12,14) та здійснює діяльність за тією самою адресою вул. Грушевського, 153А в м. Збаражі Тернопільської області в магазині-кафе «Релакс» згідно договору оренди (а.с.11).

Колегія суддів звертає увагу на те, що при перевірці ФОП ОСОБА_1 працівниками контролюючого органу взагалі не зясовано, чи той товар, який був придбаний ними в якості контрольної закупки, належить саме ФОП ОСОБА_1, оскільки з Договорів № № 1 та 2 від 05 липня 2016 року вбачається, що орендарями приміщень в магазині-кафе «Релакс» є як ОСОБА_1, яка орендує 17 кв.м., так і ОСОБА_4, яка орендує 43 кв.м., і яка має Ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (а.с. 11-14).

Щодо письмових пояснень ОСОБА_7, то в них продавець вказала, що стажується на посаді продавця у магазині «Релакс», який знаходиться за адресою вул. Грушевського, 153А м. Збараж та належить ОСОБА_1, 26 жовтня 2016 року нею було реалізовано 1 пляшка «Козацька рада», 0,37 л. по ціні 52,00 грн., 1 пляшка слабоалкогольного напою «Бренді Кола» по ціні 21,50 грн. і 1 пачка сигарет «Бонд синій» по ціні 17,85 грн., всього на загальну суму 90 грн. 85 коп., чек не вибила, тому що касовий апарат відсутній - на ремонті, ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у ФОП ОСОБА_1 відсутні (а.с.26).

Суд апеляційної інстанції наголошує, що договорами оренди спростовується твердження ОСОБА_7 про те, що магазин «Релакс» належить виключно ОСОБА_1, також у вищевказаних поясненнях не зазаначено, що проданий товар належить саме позивачу.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки контролюючим органом при проведенні перевірки не зясовано питання належності реалізованого товару, а саме не перевірено наявності будь-яких документів щодо того, у чиїй власності знаходиться такий товар, враховуючи, що магазині «Релакс», який знаходиться за адресою вул. Грушевського, 153А в м. Збаражі Тернопільської області, підприємницьку діяльність здійснює не лише ОСОБА_1, а й ОСОБА_4, то вважати, що власником товару є ФОП ОСОБА_1 немає жодних підстав.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що рішення про застосування фінансових санкцій від 15 листопада 2016 року № 22/1400/НОМЕР_1 Кременецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необєктивно і всебічно не зясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року в справі № 819/510/17 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Кременецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій задовольнити.

Скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 15 листопада 2016 року № 22/1400/НОМЕР_1 Кременецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_8
судді ОСОБА_9
ОСОБА_10

Повний текст судового рішення виготовлено 18 вересня 2017 року.