Справа № 308/9835/16-а
Суддя: Монич О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9835/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючої - судді Монич О.В.,

при секретарі - Пассер М.І.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП капрала поліції: ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серія ДР № 072485 від «11» вересня 2016р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП капрала поліції: ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серія ДР № 072485 від «11» вересня 2016р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі.

Позов мотивує тим, що «11» вересня 2016р. поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві капралом поліції: ОСОБА_3 відносно нього було винесено постанову серія ДР № 072485 від «11» вересня 2016р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не автоматичному режимі та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу у розмірі 425,00 грн., передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП. Також зазначив, що розгляд справи на місці, без підготовки та не надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують його особу, інших доказів по справі порушує його права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати. Вважає, що його права при такому розгляді справи грубо порушено. Тому вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною за результатами розгляду справи без складання протоколу і з перевищенням компетенції субєкта владних повноважень та повною невідповідністю фактичним обставинам справи. Крім того повідомив, що порушення, за яке його притягнуто оскаржуваною постановою до відповідальності він не скоював, оскільки того дня я не знаходився за кермом автомобілю марки Renault Laguna , д.н.з. SO 501 AV. На думку позивача під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не автоматичному режимі серії ДР № 072485, постановлену 11.09.2016р. поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві капралом поліції: ОСОБА_3, якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про дату й час судового розгляду у судове засідання не зявився. Через канцелярію суд подав заяву про розгляд справи без участі та просив врахувати подані раніше письмові заперечення проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що «11» вересня 2016р. поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві капралом поліції: ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 було винесено постанову серія ДР № 072485 від «11» вересня 2016р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не автоматичному режимі та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу у розмірі 425,00 грн., передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що 11.09.2016р. о 23год. 25хв. в м. Ужгороді по вул. Швабській, буд.17., ОСОБА_2 керував транспортним засобом при цьому не включив покажчик повороту та не мав при собі і не предявив , чим порушив (на думку патрульного поліцейського) п.п.9.2 б) та п.п.2.1 ПДР України.

Як стверджує позивач, то «11» вересня 2016р. приблизно о 23год. 20хв. (нічна пора доби) вказаним автомобілем він не керував. Більше того, вказане авто стояло біля його будинку з повним дотриманням вимог ПДР України щодо інформування інших учасників дорожнього руху про дану дорожню обстановку. В цей момент до позивача підїхав екіпаж патрульної поліції і до нього підійшов патрульний поліцейський ОСОБА_3 і попрохала його посвідчення водія та відповідні документи на вказане авто. В ході розмови патрульний поліцейський почала йому говорити, що він керуючи даним автомобілем здійснив «маневр повороту і не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку», чим, на думку інспектора, порушив п.9.2 б) ПДР України.

Аналізуючи текст оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що викладена у ній фабула не відповідає вимогам, передбаченим п.9.2 б). Так, під час складення постанови не було надано доказів скоєння адміністративного правопорушення, не було роз'яснено позивачу його права, а також порядку оскарження постанови, а також наявне грубе порушення відповідачем вимог ст.279, 280 КУпАП.

Відповідно до п. 9.2 «б» постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 «Про Правила дорожнього руху», водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п.п.1.1 п.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, дані Правила, у відповідності до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до п.п. 1.3 п.1 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху повинні знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається із ст.280 УпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказане притягнення ОСОБА_2 до відповідальності не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: відсутній протокол з відомостями необхідними для вирішення справи (не додано пояснень свідків, а також інших документів, які б підтверджували факт адмінправопорушення).

Постановою пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» (п.24) судам розяснено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам передбачених статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд констатує, що при складанні постанови інспектором було порушено права позивача, а саме інспектор не розяснив права, передбачені ст.268: «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі».

Стаття 33 КУпАП передбачає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.3 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 вищезазначеного кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КУАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене суд приходить до переконання, що постанова № ДР 072251 від 28.07.2016р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не автоматичному режимі, є не обґрунтованою, та незаконною.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з підстав їх неправомірності та суперечності нормам чинного законодавства.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП капрала поліції: ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серія ДР № 072485 від «11» вересня 2016р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову серія ДР № 072485 від «11» вересня 2016р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення постанови, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4