Справа № 398/1169/17
Суддя: Ковальова О. Б.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1169/17
провадження №: 2-а/398/121/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"11" вересня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.,

за участю: секретаря - Дудченко О.Ю.,

представників: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Скакуна М.М.,

третьої особи - Лінкевича К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії Кіровоградської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про зобов'язання здійснити поновлення соціальних виплат та стягнути заборгованість по соціальним виплатам, -

в с т а н о в и в:

03.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, де просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та стягнути заборгованість соціальних виплат з 01.05.2016 року по 24.11.2016 року включно на його користь.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є внутрішньо переміщеною особою. З 01.05.2016 року йому було припинено виплату пенсії в зв'язку з не підтвердженням його фактичного місця перебування.

Рішенням комісії з розгляду питань надання державних соціальних допомог та пільг від 24.11.2016 року №24, йому поновлено виплату пенсії з 01.11.2016 року, але вважає, що він має право на отримання заборгованості за місяці, коли він не отримував соціальні виплати, а саме починаючи з 01.05.2016 по 24.11.2016 року включно.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 04.05.2017 року вищевказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов'язання здійснити поновлення соціальних виплат та стягнути заборгованість по соціальним виплатам в частині вимог з 03.10.2016 року, а в частині вимог щодо здійснення перерахунку та стягнення заборгованості по соціальним виплатам з 01.05.2016 до 02.10.2016 року - залишено без розгляду.

Ухвала судді від 04.05.2017 року в частині залишення позову без розгляду позивачем та його представником до апеляційного суду не оскаржувалась.

Позивач просить вимоги задовольнити та пояснив суду, 21.11.2014 року він був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію. В травні 2016 року йому припинили виплату пенсії. В червні 2016 року він приходив в управління ПФУ по питанню припинення виплати пенсії, але це було усне звернення та яка причина такого припинення виплати пенсії він так і не зрозумів. По місцю своєї реєстрації він їздив в 2016 році три рази, а саме - в травні та в липні десь на декілька неділь, потім на початку серпня 2016 року та повернувся до Олександрії в кінці жовтня. Виплату пенсії йому поновили з 01.11.2016 року.

Представник позивача позов підтримав та пояснив, що тільки в ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення виплати пенсії. Таких підстав як вказано в законі для припинення виплати пенсії у позивача не було. Дійсно, позивач десь в середині травня 2016 року на декілька неділь їздив в м.Вахрушеве-2 Луганської області додому по місцю прописки та повернувся всередині червня, а потім поїхав в липні, а 25.07.2016 року вже був в м.Олександрії. Позивач проживає за адресою - АДРЕСА_1. Пенсію не отримав з 01.05.2016 року, в червні 2016 року усно звернувся по цьому питанню до управління. З 01.11.2016 року йому поновили виплату пенсії.

Представник відповідача позов не визнав, надав пояснення аналогічні змісту заперечення, що містяться в матеріалах справи (а.с. 19-21). Просив суд у задоволенні позову відмовити, так як дії управління були правомірними.

Представник третьої особи - Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради залишає розгляд даного позову на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 8 грудня 1997 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 є пенсіонером за віком з 2005 року та отримує пенсію за віком, та перебуває на обліку в Олександрійському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області, починаючи з 01.08.2014 року, як вбачається з заперечення відповідача.

Згідно довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № від 21.11.2014 року, ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання якого - АДРЕСА_2, фактичне місце проживання якого АДРЕСА_1, з 05.10.2014 року перебував на обліку управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України. Дата закінчення дії довідки 12.12.2016 року (а.с.6).

Згідно розпорядження Олександрійського об'єднаного Управління ПФУ від 19.04.2016 року ОСОБА_4 було припинено виплату пенсії з 01.05.2016 р. за результатами обміну баз даних з управлінням праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, у зв'язку зі зміною особливості «Переселенець зареєстрований» (94) на «Переселенець» (93).

Згідно відомостей витягу протоколу № 16 від 30.08.2016 року комісією з питань надання державних соціальних допомог та пільг було відмовлено в відновленні виплати пенсії (а.с. 23 - 24).

Відповідно витягу протоколу № 24 від 24.11.2016 року комісією з питань надання державних соціальних допомог та пільг було відновлено виплати пенсії (а.с. 25-26).

Згідно запиту щодо надання інформації УПФУ № 9793.04-26 від листопада 2016 року звернулось до управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, де зазначає, що після надходження рішення від 24.11.2016 р. № 24 про відновлення виплати пенсії та з метою визначення періоду, за який внутрішньо переміщена особа ОСОБА_4 має право на поновлення виплати пенсії, просять повідомити про причину припинення йому виплати пенсії відповідно до рішення №16 від 30.08.2016 р. (а.с. 28)

На даний запит було надано інформацію, що рішенням комісії з питань надання державних соціальних допомог та пільг від 30.08.2016 р., протокол №16, ОСОБА_4 відмовлено у відновленні пенсії через його відсутність за фактичним місцем проживання зазначеним у заяві (а.с.28).

З 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Зокрема, відповідно до статті 7 цього Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

Згідно пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № Постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 08 червня 2016 року) (далі Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та абзацом шостим цього пункту.

Таким чином, довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Довідка ОСОБА_4 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної № від 21.11.2014 року дійсна.

Відповідно статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами пункту 71 Порядку № 509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Судом встановлено відсутність в матеріалах справи доказів скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача від 21.11.2014 року № № органом, який її видав - Управлінням праці та соціального захисту населення.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За наведених обставин, оскільки відповідачем не доведено наявності передбачених статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстав для припинення позивачеві виплати пенсії, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Право на свободу пересування і вибору місця проживання в межах держави як невід'ємне право кожної людини закріплено також Загальною Декларацією прав людини 1948 року. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним, непорушним та не може зазнавати жодних обмежень, зокрема не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками місця мешкання.

Отже, відсутність позивачки за місцем проживання не може позбавляти її права на виплату пенсії через впроваджений механізм реєстрації внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст.1 Конституції України, Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

За приписами ст. 8 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Враховуючи викладене, відповідач, припиняючи виплату позивачу пенсії за віком з 01 травня 2016 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим порушені права пенсіонера ОСОБА_4 підлягають захисту.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій спростовуються встановленими судом обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати позивачу пенсії та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу належну йому пенсію.

Разом з тим, нарахування та виплату пенсії позивачу слід провести з 03.10.2016 року до 31.10.2016 року, а не по 24.11.2016 року, як просив позивач у позові, з огляду на пояснення представників сторін та позивача про те, що починаючи з 01.11.2016 року позивачу було поновлено виплату пенсії.

Також, відповідач не надав доказів, що приймаючи розпорядження про зупинення виплати пенсії позивачу, управління ПФУ діяло у відповідності із постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 136 і Порядком верифікації та моніторингу державних виплат.

Встановлені у справі обставини дають підстави для висновку про те, що у відповідача не було законних підстав для припинення виплати пенсії ОСОБА_4 з 01.05.2016, тобто його дії щодо припинення виплати пенсії та бездіяльність у не здійсненні передбачених законом заходів для нарахування та виплати позивачу пенсії є протиправними.

Зазначене порушене право підлягає захисту шляхом зобов'язання Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області поновити з 03 жовтня по 31 жовтня 2016 року нарахування і виплату пенсії за віком позивачу.

Вимога позивача про стягнення заборгованості з виплати пенсії, дублює вимогу про зобов'язання відповідача здійснити виплату пенсії з 03.10.2016 року і може призвести до незрозумілості судового рішення.

Також, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав позивача на отримання пенсії за віком та з метою недопущення незаконного припинення виплати пенсії позивачу, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та скасувати розпорядження розпорядження Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 19.04.2016 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_4 з 03 жовтня 2016 року до 31 жовтня 2016 року.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

З огляду за зазначене, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 640 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійського об'єднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області.

Керуючись ст.ст.8-11, 94, 99, 100, 109,159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати дії Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області в частині припинення виплати пенсії ОСОБА_4 протиправними.

Скасувати розпорядження Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 19.04.2016 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_4 та зобов'язати Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області поновити нарахування пенсії за віком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН: НОМЕР_1, з 03 жовтня 2016 року до 31 жовтня 2016 року, включно та виплатити її на рахунок ОСОБА_4 відкритий ним раніше у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Стягнути з Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН: НОМЕР_1 - сплачений судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

На постанову суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: