Справа № 815/6780/16
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6780/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма-Сталь» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арма-Сталь» (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 листопада 2016 року № .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду, ДФС подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу №1071 від 11 липня 2016 року та направлень ДФС посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в період з 02 грудня 2014 року по 31 березня 2016 року, результати якої оформлені актом перевірки від 23 серпня 2016 року № 265/15-32-14-2/39520180.

Як вбачається з акту перевірки ДФС встановлено порушення позивачем пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, а саме: заниження податку на прибуток на загальну суму 72437,00 грн., а також п.198.1 ст.198, п.201.1, п.201.10 мт.201 ПК України, а саме: заниження податку на додану вартість на суму 184890,00 грн..

30 серпня 2016 року не погоджуючись із вказаними висновками позивач звернувся із запереченнями до ДФС.

За результатами розгляду заперечень на адресу ТОВ направлено лист-відповідь №10/15-32-14-02-14, згідно вмісту якого вбачається про відповідність висновків акту перевірки нормам чинного податкового законодавства.

02 вересня 2016 року на підставі акту перевірки ДФС винесені податкові повідомлення-рішення №007241402, за яким сума грошового зобов'язання складає за податковим зобов'язанням - 184890,00 грн., за штрафними санкціями - 46222,00 грн.; №2, за яким сума грошового зобов'язання складає за податковим зобов'язанням - 72437,00 грн..

16 вересня 2016 року не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України.

16 листопада 2016 року за результатами розгляду скарги Державною фіскальною службою України прийнято рішення №24634/6/99-99-11-01-02-25 про часткове задоволення вимог ТОВ, а саме: скасовано прийняті ДФС податкові повідомлення-рішення №007241402, №2 в частині визначення податку на прибуток та ПДВ за рахунок невизнання перевіркою взаємовідносин скаржника із ТОВ «Арсенал-Центр» при поставці ТМЦ і у відповідній частині штрафних санкцій, а в іншій частині залишено без змін.

На підставі рішення про результати розгляду скарги Державною фіскальною службою України від 16 листопада 2016 року №24634/6/99-99-11-01-02-25 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25 листопада 2016 року № (оскаржуване податкове повідомлення-рішення), згідно якого сума податкового зобов'язання складає 104404,00 грн., та за штрафними санкціями 26101,00 грн.

Винесення вказаного податкового повідомлення-рішення від 25 листопада 2016 року № і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкові накладні (№129, №179 та №277), за якими позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість містять усі необхідні та передбачені податковим законодавством реквізити. Також, було зазначено, що з наявних в матеріалах справи оригіналів податкових накладних №28, 29, 30 від 19 січня 2015 року, №33 від 21 січня 2015 року, та №3 від 11 лютого 2015 року, № 2 від 16 квітня 2015 року, № 2 від 04 червня 2015 року, № 3 від 08 червня 2015 року, № 8 від 19 червня 2015 року, № 1 від 01 липня 2015 року вбачається наявність коду товару згідно УКТ ЗЕД. Крім того, судом зроблено висновок, що перевіряючи, ототожнюючи два різних підприємства ТОВ «Арсенал-Центр» (код 31202310) та ТОВ «Арсенал» код 12) дійшли хибних висновків щодо придбання позивачем товару «Бухта О (Китай) у ТОВ «Арсенал-Центр»,

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до п.198.1. ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

Згідно п.198.3. ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, на ряду з іншим, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. ст.198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Крім того, положеннями ст.201.10 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст.201.1 ПК України у податковій накладній зазначається код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2015 року між ТОВ «Баско» та ТОВ «Арма-Сталь» укладено договір №12/01/15, за умовами якого ТОВ «Баско» приймає на себе зобов'язання поставити і відвантажити, а ТОВ - прийняти та оплатити товар - будівельні матеріали, надалі іменований товар, в асортименті та кількості, зазначеній у відвантажувальних документах, які є невід'ємною частиною цього договору.

За наслідками виконання вказаного договору ТОВ «Баско» були виписані та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №129 від 12 травня 2015 року, №179 від 13 травня 2015 року, та №277 від 18 травня 2015 року.

Крім того, з акту перевірки вбачається встановлення перевіряючими тієї обставини, що ТОВ в порушення норм ПК України безпідставно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ згідно податкових накладних, отриманих від контрагента ТОВ «Арсенал-Центр» у зв`язку з придбанням товару «Бухта О (Китай)», та зазначено перелік податкових накладних разом із сумами з ПДВ.

На підтвердження вказаних висновків податковим органом було надано суду першої інстанції податкові накладні, роздруковані з Єдиного реєстру податкових накладних, які не містили коду УКТ ЗЕД. Отже, з наведеного вбачається, що платником податків у вказаному реєстрі було зареєстровано накладні без коду УКТ ЗЕД, що згідно положень ПК України унеможливлює віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту.

Наведені обставини також були підтверджені ДФС під час апеляційного провадження, про що зазначено в додаткових поясненнях отриманих судом 04 вересня 2017 року.

Крім того, положеннями ст.198.6 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Також, за змістом ст.201.10 ПК України вбачається, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника.

Таким чином, оскільки, як встановлено вище, вказані податкові накладні заповненні з порушенням вимог ПК України, а ТОВ не було подано скарги, передбаченої положеннями ст.201.10 ПК України, колегія суддів вважає, що позивач не мав права відносити спірні суми ПДВ по цим податковим накладним до складу податкового кредиту за дослідженими правовідносинами.

Посилання ТОВ на помилкове ототожнення ДФС двох різних підприємств ТОВ «Арсенал-Центр» та ТОВ «Арсенал», в той час, як вони є різними суб'єктами господарювання, що, на думку ТОВ, спростовує висновки ДФС з приводу безпідставності віднесення до податкового кредиту ПДВ, згідно отриманих податкових накладних від ТОВ «Арсенал-Центр», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки технічна помилка (описка) податкового органу у назві контрагента не може спростовувати факту відсутності у зареєстрованих в реєстрі накладних коду УКТ ЗЕД, що як було зазначено вище робить неможливим формування ТОВ податкового кредиту з ТОВ «Арсенал».

Отже, приймаючи до уваги все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ТОВ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 листопада 2016 року № є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21лютого 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма-Сталь» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук