Справа № 686/1347/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/1347/17
Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
13 вересня 2017 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Хмельницьке обласне управління водних ресурсів про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому Хмельницької області призначити позивачу, ліквідатору наслідків на ЧАЕС 2-ї категорії пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, починаючи з дня його звернення до Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому.
Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.06.2017 року вказаний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській атомній електростанції, віднесений до 2-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказаний статус надано на підставі того, що в період з 16 по 29 квітня 1987 року він приймав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебуваючи у м. Прип`ять, працював на роботах з укріплення дамб річки Прип`ять, за що отримав заробітну плату у п`ятикратному розмірі.
Із копії трудової книжки позивача вбачається, що він з 16 по 29 квітня 1987 року приймав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Із копії наказу №37-к від 04.05.1987 року, виданого Хмельницькою автобазою треста «Хмельницькводострой» вбачається, що позивач з 16 по 29 квітня 1987 року брав участь з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Позивач також включений у список працівників, які приймали участь у ліквідації аварії на ЧАЕС 1986-1987 р.р. і отримали 75% за шкідливість в селах: Ясень, Денисовичі, Н.Марківка, Поліське та списки працівників приймавших участь в у ліквідації аварії на ЧАЕС 1986-1987 р.р. згідно Ради Міністрів СРСР від 23.06.1991 р. № 106.
Із довідки Державного агентства водних ресурсів України Хмельницького обласного Управління водних ресурсів від 18.01.2017 р. № 73 вбачається, що позивач працював у Хмельницькій автотранспортній базі Треста «Хмельницькводстрой» та у квітні 1987 року йому, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 16 квітня по 29 квітня 1987р. було нараховано 179,52 руб.
Згідно довідки Хмельницького обласного Управління водних ресурсів від 18.01.2017 р. № 70 вбачається, що позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 р. №1497-378 і постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-193, який дає право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1986 р. з 16 квтня 1987 р. по 29 квітня 1987 р. Працював у зоні відчуження у населених пунктах м. Чорнобиль. Час вказаної роботи до 1 січня 1988 року зараховується в стаж при призначенні пенсії в трьохкратному, а в 1988-1990 роках в півторакратному розмірі. Підстави видачі : наказ № 37-к від 04.05.1987 р., списки працівників, книга нарахування заробітної плати.
Позивачу виплачено 75% надбавки до заробітної плати, про що зазначено у довідці про доходи, виданій Хмельницьким облводресурсів та позивач отримав заробітну плату у п`ятикратному розмірі, що вбачається із довідки про заробітну плату учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
23.11.2016 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 8 років, так як йому на той час уже виповнилось 54 роки.
Однак, йому було відмовлено, оскільки при перевірці документів про період перебування у зоні відчуження, наявних у Хмельницькому обласному управлінні водних ресурсів (акт перевірки від 20.12.2016 року, складений спеціалістами відділу контрольно- перевірочної роботи), а саме наказу № 37-к від 04.05.1987 року, яким внесено запис до трудової книжки про те, що позивач з 16 по 29 квітня 1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, неможливо визначити кількість днів безпосереднього виїзду у зону відчуження, оскільки наказ видано на підставі довідки від 30 квітня 1987 року Чорнобильським управлінням орошувальних систем МінводгоспуУССР. Зазначена довідка в установі відсутня. Крім того, довідка №194 від 01.07.2013 року (форми №122), в якій зазначено період роботи позивача у зоні відчуження, а саме у м. Чорнобиль з 06.04.1987р. по 29.04.1987р., видана безпідставно, оскільки у ній не зазначено первинних документів, які були підставою її видачі.
На повторне звернення позивача від 23.05.2017 р., відповідач знову відмовив у призначенні позивачу вказаної пенсії, оскільки неможливо визначити кількість днів безпосереднього виїзду у зону відчуження позивача, а наказ видано на підставі довідки від 30 квітня 1987 року Чорнобильським управлінням Орошувальних систем Мінводгоспу УРСР. Зазначена довідка в установі відсутня. Копія списку працівників по Хмельницькій автоколонні, які приймали участь у ліквідації аварії на ЧАЕС в 1986-1987 р.р. і отримали 75% за шкідливість в селах: Ясень, Денисовичі, Н.Марківка, Поліське не може бути підставою для призначення пенсії, оскільки такий список не є первинним документом та зазначені населені пункти не відносяться до зони відчуження (відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106 ).
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.
Так, згідно ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, також віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.
За змістом ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, - які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 8 років.
В силу Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, документ, який засвідчує особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09 березня 1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
У відповідності до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофрадивід 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. №964- у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
В постанові ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСРвід 08.05.86 р. N 168) визначено, що на решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії виходячи з підвищених до 100 % тарифних ставок, посадових окладів.
Положеннями ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Пунктом 2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії відносяться, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.
Вимогами ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема - призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих територіях тощо є лише підставами для визначення відповідного статусу.
При цьому, в матеріалах справи міститься копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2) на ім`я позивача.
Разом з тим, у трудовій книжці позивача присутній запис № 3 про те, що в період з 16.04.1987 року по 29.04.1987 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (підстава внесення запису у трудову книжку за № 3 від 16.04.1987 року є наказ № 37- к від 04.05.1987 року та довідка про заробіток видана Хмельницьким обласним виробничим управлінням по меліорації і водному господарству, яка підтверджує виплату у п`ятикратному розмірі заробітної плати у квітні 1987 року).
Таким чином, відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.