Справа № 816/4652/15
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м. Київ К/800/23179/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Бухтіярової І.О., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФСна постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 рокута ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 рокуу справі №816/4652/15за позовом Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат»)

до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (надалі - Офіс)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу від 10.11.2015 року №.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 року, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і прийняття нового, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, товариство просить залишити її без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 року - без змін.

Крім цього, позивачем заявлено клопотання про заміну Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на його процесуального правонаступника Приватне акціонерне товариство «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат».

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як з'ясовано попередніми судовими інстанціями, контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Миколаївбудресурси», ТОВ «ПКП «Укрпромтехнологія», ТОВ «Тетрейд», ТОВ «Спецпромсервіс» за липень 2014 року - грудень 2014 року, наслідки якої оформлено актом від 19.10.2015 року №1018/28-10-37-20/00191282.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв'язку з неправомірним включенням до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаних у ТОВ «Миколаївбудресурси», ТОВ «ПКП «Укрпромтехнологія», ТОВ «Тетрейд», ТОВ «Спецпромсервіс» товарно-матеріальних цінностей та робіт, з огляду на непідтвердження реального характеру здійснених операцій.

Обґрунтовуючи свою позицію, контролюючий орган посилався на те, що за результатами проведеного співставлення звітних документів, податкових декларацій та додатків до них, копій первинних документів, наданих для здійснення контрольних заходів, та іншої податкової інформації щодо вищевказаних контрагентів ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» не встановлено законного джерела походження активів. Таким чином, на думку Офісу, документально оформлені поставки між позивачем та ТОВ «Миколаївбудресурси», ТОВ «ПКП «Укрпромтехнологія», ТОВ «Тетрейд», ТОВ «Спецпромсервіс» не підтверджуються реальним одержанням (придбанням) товарів та робіт.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.11.2015 року №, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 593964,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 148491,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, який у подальшому приймає участь у формуванні сум бюджетного відшкодування, є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та робіт (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, судові інстанції цілком обґрунтовано врахували долучені ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до матеріалів справи належним чином оформлені копії документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій, а саме: специфікацій; рахунків-фактур; видаткових накладних; товарно-транспортних накладних; експрес-накладних «Нової пошти»; прибуткових ордерів; дефектних актів; актів здачі-приймання виконаних робіт; платіжних доручень; податкових накладних; документів, що свідчать про господарський характер понесених витрат.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість, можливої фіктивності його постачальників або здійснення ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірних поставок позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про доведеність ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» реального характеру розглядуваних господарських операцій.

При цьому судові інстанції правильно відхилили посилання органу державної фіскальної служби на результати контрольних заходів щодо ТОВ «Миколаївбудресурси», ТОВ «ПКП «Укрпромтехнологія», ТОВ «Тетрейд», ТОВ «Спецпромсервіс» як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, посадовими особами Офісу під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Отже, оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог та визнання протиправним й скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судових інстанцій.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Замінити Відкрите акціонерне товариство «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на його процесуального правонаступника Приватне акціонерне товариство «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат».

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ І.О. Бухтіярова

___________________ Ю.І. Цвіркун