Справа № 2-а-448/10
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-448/10
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" жовтня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Бінько М.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській облает про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн, 00 коп. за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 01.05.2010 року інспектор ДПС ОСОБА_2 України в Кіровоградській області склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

З даного протоколу вбачається, що позивач 01.05.2010 року о 14 год. 30 хв на 2 км автодороги Кіровоград - Кривий Ріг, керуючи автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1,в порушення п.18.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) не надав дорогу пішоходу, який знаходився на пішохідному переході, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

На підставі обумовленого протоколу було винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розм рі 255 гри 00 коп.

Посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення та, як наслідс- хгз-ова про притягнення до адміністративної відповідальності, є неправомірними, оскільки позивач не вчинив вказаного порушення ПДР, останній просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав просив його задовольнити. При цьому пояснив,що обумовлене вище правопорушення він не міг вчинити, оскільки, місце, де його зупинили працівники відпоздача взагалі не містить пішохідного переходу, в його присутності ні протокол, ні постанова не складалися а пояснення в протоколі від його імені були написані безпосередньо інспектором ДПС.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до Закону України "Про дорожній рух", єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від '0/12001 року, N 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки Порожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю і_коди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно позивача посадовою особою відповідача 01.05.2010 року складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України, а саме: Ьі.05.2010 року о 14 год. 30 хв. на 2 км автодороги Кіровоград - Кривий Ріг, керуючи автомобілем «Форд», реєстраційний номер 101-25 Ні, позивач не надав дорогу пішоходу, який знаходився на пішохідному переході, чим порушив п. 18.1 ПДР України.

На підставі обумовленого протоколу посадовою особою була винесена постанова, якою до позивача ргосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

При розгляді адміністративного позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень, суди, відповідно до ч.З ст.2 КАС України, перевіряють, чи прийняті вони на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин для прийняття рішення.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встаноє»: відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміь а правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпіла висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що маюті : шана фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частина 1 ст. 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини тя ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення містить декілька доказів здійснення

правопорушення позивачем та наявності його вини. Такими доказами є належним чином складений протокол про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення позивача з приводу порушення.

В той же час ОСОБА_1 в судовому засіданні не надав належних та допустимих доказів, що б підтвердити обставини, викладені ним в позовній заяві, зокрема обставин, що вказують на неправе :-і і посадової особи державтоінспекції та дачі письмових пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення від його імені сторонньою особою.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 18.1 ПДР України, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Виходячи з встановлених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Тому, керуючись ст.ст. 2, 7,11,158-163,167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню непідлягає

Суддя