Справа № 803/777/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8596/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Кушнір Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 803/777/17 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 квітня 2017 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3261,82 грн. та № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24436,30 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 19 квітня 2017 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3261,82 грн. (три тисячі двісті шістдесят одна гривня 82 коп.).

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржили Позивач та Відповідач.

Позивач просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року скасувати в частині незадоволених позовних вимог та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог Позивач покликається на те, що фіскальні звітні чеки були вчасно підклеєні у книзі обліку розрахункових операцій та відображені на їх підставі сум готівки у КОРО в день одержання готівкових коштів.

Відповідач просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року скасувати в частині задоволення адміністративного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ФОП ОСОБА_4 відмовити. В решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час перевірки встановлені порушення позивачем законодавства щодо неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Також зазначає, що відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Вислухавши суддю-доповідача, представників позивача, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги ФОП ОСОБА_4 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача, представника ГУ ДФС у Волинській області, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги відповідача та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що працівниками ГУ ДФС у Волинській 30 березня 2017 року проведено фактичну перевірки господарської одиниці магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_4.

За результатами перевірки було складено акт фактичної перевірки від 30.03.2017 року № 778/03/20/14/НОМЕР_3.

В акті перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-BP «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п.п. 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, а саме: 1) порушено встановлений порядок обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: не надано жодних документів щодо походження алкогольних напоїв, зазначених у додатку до акта перевірки на суму 6032,40 грн.; 2) не забезпечено зберігання фіскальних звітних чеків, роздрукованих на РРО у книзі обліку розрахункових операцій до РРО, а саме: КОРО та РРО р.н. -Р/1 закінчилась 11.03.2017 року (про що свідчить останній запис у даній КОРО), з 12.03.2017 року щоденні фіскальні чеки по РРО зберігаються в магазині у поліетиленових пакетах через відсутність КОРО; 3) не забезпечено оприбуткування готівкової виручки у КОРО на підставі щоденних фіскальних звітів з 12.03.2017 року по 29.03.2017 року на загальну суму 5881,37 грн. (перелік фіскальних звітних чеків з 12.03.2017 року по 29.03.2017 року із зазначенням номера звіту, дати та суми готівкової виручки по звіту вказано у додатку до акта № 1).

На вказаний акт перевірки позивачем подано заперечення від 05.04.2017 року № 888 до ГУ ДФС у Волинській області. До даного заперечення позивач на підтвердження дотримання встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації додав копії видаткових накладних № МР00076944 від 16.09.2016 року, № МР00076973 від 16.09.2016 року, № МР00076974 від 16.09.2016 року, № 6153/6558 від 28.02.2017 року, № 13144 від 10.03.2017 року, № 11330 від 03.03.2017 року, № 8588/8733 від 21.03.2017 року, № 2489 від 27.02.2017 року та копію накладної на внутрішнє переміщення товару № olg000001017 від 23.03.2017 року, а також копію Книги обліку розрахункових операцій р.н. -Р/2.

Листом ГУ ДФС у Волинській області від 14.04.2017 року № 390/10/03-20-14-05-10 повідомило позивача, що наведені в запереченні доводи до уваги не взяло та вважає, що висновки перевіряючих щодо порушень, зазначених в акті перевірки є законні, об'єктивні та обґрунтовані.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.04.2017 року № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 12064,80 грн. та від 19.04.2017 року № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 29406,85 грн. за порушення абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95 та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач не погодився з цими податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх до Державної фіскальної служби України, проте листом Державної фіскальної служби України від 19.06.2017 року № 7790/14/99-99-11-93-01-25 скаргу позивача залишило без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Відповідно до абз. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

В апеляційній скарзі Відповідач зазначає, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19 квітня 2017 року № виходив з того, що порушення полягає саме у відсутності зазначених документів на момент проведення перевірки за місцем здійснення підприємницької діяльності та їх ненадання до податкового органу у наступний за перевіркою день.

Водночас, покладений на господарюючого суб'єкта обов'язок ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не включає в себе ведення та зберігання документів обліку, за якими такі товари придбавались, саме в місці реалізації товарів. Крім того, враховуючи, що у позивача наявні первинні документи, копії яких долучені до матеріалів справи та відповідачем не доведено у зв'язку з чим дані документи не були взяті ним до уваги під час подання заперечення на акт перевірки, а відтак ці документи мали бути враховані відповідачем відповідно до абз. 2 п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, незалежно від факту їх наявності або відсутності в місці реалізації товарів. При цьому, право заперечувати щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем первинні документи є належними та допустимими доказами ведення позивачем обліку товарних запасів, а тому відповідачем безпідставно здійснено висновок про порушення позивачем встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на суму 1630,91 грн.

Крім того, підпунктом 2.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, передбачено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до пп. 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95 передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

З матеріалів справи встановлено, що Позивачем не здійснено вчасне оприбуткування готівки у касі магазину, а саме: не забезпечено зберігання фіскальних звітних чеків, роздрукованих на РРО у книзі обліку розрахункових операцій до РРО, а саме: КОРО та РРО р.н. -Р/1 закінчилась 11.03.2017 року (про що свідчить останній запис у даній КОРО), з 12.03.2017 року щоденні фіскальні чеки по РРО зберігаються в магазині у поліетиленових пакетах через відсутність КОРО; не забезпечено оприбуткування готівкової виручки у КОРО на підставі щоденних фіскальних звітів з 12.03.2017 року по 29.03.2017 року від 12.03.2017 року - 29.03.2017 року №№ 0744-0761 на загальну суму 5881,37 грн., про що зазначено у додатку № 1 до акту перевірки. Як слідує з пояснення продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_5, книжка до касового апарата (КОРО) закінчилась 11.03.2017 року. Нова книжка (КОРО) знаходиться в Луцьку на виробленні. З 11.03.2017 року Z-звіти по касовому апарату зберігаються в магазині.

Позивачем надано копію Книги обліку розрахункових операцій на РРО № -Р/2 від 16.03.2017 року з підклеєними фіскальними звітними чеками з 16.03.2017 року, однак колегія суддів не бере до уваги вищевказане твердження позивача про те, що вказані фіскальні звітні чеки були вчасно підклеєні у книзі обліку розрахункових операцій та відображені на їх підставі сум готівки у КОРО в день одержання готівкових коштів, оскільки зазначене спростовується поясненнями продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та додатком № 1 до акту перевірки № 778/03/20/14/НОМЕР_3 від 30.03.2017 року, з яких слідує, що вказані фіскальні звітні чеки не були підклеєні та відображені у книзі обліку розрахункових операцій станом на час проведення перевірки.

Суд вказує на те, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, відповідно до вимог глави 4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО, однак останнє позивачем не було дотримано, а тому контролюючий орган правомірно застосував до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 штрафні (фінансові) санкції в сумі 29406,85 грн. за невчасне оприбуткування готівки у КОРО №-Р/2 згідно фіскальних звітних чеків від 12.03.2017 року - 29.03.2017 року №№ 0744-0761

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційної інстанції приходить до переконання в тому, що оскаржувана постанова Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, а відтак підстави для задоволення апеляційних вимоги відсутні.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 803/777/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська