Справа № 752/20548/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій відповідача в частині відмови у переведенні її на пенсію про втраті годувальника протиправними та зобов'язання призначити з 19.08.2016 р. пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50 % пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 є вдовою померлого ОСОБА_3

Крім того, вказані обставини підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, № 602701 від 07.08.2016 року (а.с. 37).

Крім іншого, позивачу з 01.03.1998 року призначено пенсію за віком, що підтверджується копією посвідчення від 15.03.1999 року № НОМЕР_1 (а.с. 36).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 19.08.2016 звернулась до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про нарахування їй пенсії по втраті годувальника, виходячи з розміру 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника.

19.10.2016 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача листом за № 32886/05 про відмову у переведенні її з пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по втраті годувальника відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв'язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують участь ОСОБА_3 в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 36, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача у призначенні позивачу з пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки матеріалами справи підтверджується призначення померлому годувальнику пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а право на призначення відповідної пенсії ОСОБА_2 підтверджується достатньою кількістю наявних у матеріалах справи доказів.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 (далі - Порядок №1210).

Приписи абз. 2 пп. 4 п. 11 вказаного Порядку визначають, що мінімальний розмір пенсії становить для непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Як встановлено судом після отримання заяви позивача щодо переведення її на пенсію по втраті годувальника на підставі положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в зв'язку з неподанням ОСОБА_2 довідки за встановленою формою про розмір заробітної плати, яку отримував її чоловік на час проведення робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, а також первинних документів, які б підтверджували його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, спеціалістами Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві була проведена перевірка в КП «Київпастранс», за результатами якої складено акт № 1109 від 09.09.2016 р. документи, які підтверджують факт роботи ОСОБА_3 в зоні відчуження в організації відсутні.

Зазначені обставини стали підставою для відмови позивачу у здійсненні переведення її на пенсію по втраті годувальника.

Однак, як встановлено колегією суддів та підтверджується матеріалами пенсійної справи ОСОБА_3, при його зверненні до органів пенсійного фонду в квітні 1998 року з заявою про призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», останнім надавались первинні документи, які підтверджували його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідка форми № 122 про розмір заробітку, отриманого за час проведення робіт по ліквідації, які містяться в матеріалах його пенсійної справи.

На підставі саме первинних документів ОСОБА_3 була призначена пенсія відповідно до спеціального закону як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи і зазначені документи містяться в матеріалах його пенсійної справи.

З урахуванням наведеного посилання апелянта на те, що наявні у пенсійній справі померлого ОСОБА_3 документи не можуть вважатися первинними з підстав їх неналежного оформлення, а відтак період роботи останнього у зоні відчуження не підтверджується, є безпідставним на необґрунтованим з огляду на призначення померлому годувальнику пенсії, зокрема, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім іншого, твердження відповідача про наявність будь-яких недоліків у пенсійній справі померлого ОСОБА_3 є помилковим, адже повторне підтвердження права на пенсію померлих осіб нормами чинного законодавства не передбачено.

Аналогічний висновок підтримується Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 26.05.2017 року у справі №357/1119/17.

Згідно п. 2.3 затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 3) довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); 4) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 5) документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; 10) експертний висновок про встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім'ї, яким право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

Крім того, судовою колегією враховується, що згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Як випливає з матеріалів справи та не заперечується сторонами, станом на день подання заяви позивач досяг пенсійного віку, а тому є непрацездатною вдовою.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, Позивачем подано всі передбачені законом документи для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, а тому відмова Центрального ОУПФ у призначенні даної пенсії з підстав наявності певних недоліків у первинних документах, що були підставою для призначення пенсії померлому годувальнику, є необґрунтованою.

З урахуванням наведеного судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 15.09.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.