Справа № 686/1198/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/1198/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

07 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2017 року позивач звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (яке оформлено у виді повідомлення) про відмову в наданні допомоги фізичним особам, які надають соціальні послуги №9834/1 від 15.08.2016 р.; визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради щодо непризначення та невиплати позивачу адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, втому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради здійснити призначення та виплату ОСОБА_2 адресної допомоги, як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районі проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з моменту подачі відповідної заяви - 09 серпня 2016 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а також відсутні клопотання від осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 10.02.2015 р. № , та отримувала відповідну адресну допомогу, яку їй було припинено у зв'язку з існуванням певних обставин.

09 серпня 2016 року ОСОБА_2 повторно подала заяву до управління праці та соціального населення Хмельницької міської ради про призначення щомісячної адресної допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг. В заяві, окрім відомостей щодо себе, зазначила, що у її володінні відсутні житлові приміщення, розташовані в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, транспортні засоби та кошти на депозитному банківському рахунку, що перевищує 10 кратний розмір прожиткового мінімуму. Разом із заявою подала довідку з банку, що кошти на депозитному банківському рахунку, що перевищує 10 кратний розмір прожиткового мінімуму, відсутні.

Однак, 23 грудня 2016 року позивач отримала повідомлення управління праці та соціального населення Хмельницької міської ради №9834/1 від 15.08.2016 р. про відмову в наданні адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У повідомленні зазначено, що адресна допомога не призначена у зв'язку із наявністю депозиту та неповернутих сум надміру перерахованих коштів.

Не погодившись із таким повідомленням, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив у виплаті адресної допомоги, чим порушив вимоги чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб2 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до норм ч.ч. 1 та 2 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

На момент звернення позивача до відповідача механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

Відповідно до пункту 2 Порядку (на момент виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

В силу вимог п. 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Відповідно до п. 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Таким чином, подання недостовірних відомостей є підставою для припинення виплати адресної допомоги.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач оскаржує повідомлення про відмову у призначенні адресної допомоги, у якому зазначено, що така допомога не призначається у зв'язку з наявністю депозиту та неповерненням суми надміру виплаченої адресної допомоги за попередні періоди.

Згідно з п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до довідки ПАТ КБ ПриватБанк від 23.02.2017р. позивач мала відкритий депозитний рахунок Стандарт 1 місяць для соціальних виплат №1871, який був розірваний 20.06.2016р.

Враховуючи, що на момент звернення 09 серпня 2016 року до відповідача із заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, у позивача не було коштів на депозитному рахунку, а наявність неповернутих сум надміру сплачених коштів в якості підстави для відмови у призначенні адресної допомоги вищезазначеними нормами Порядку взагалі не передбачено, колегія суддів вважає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні позивачу вказаної допомоги, що вірно встановив суд першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.