Справа № 127/11755/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11755/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

07 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2017 року позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію з розміру пенсії у відсотках, встановлених ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), з урахуванням усіх видів оплати праці, на які відповідно до Законів України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно з довідкою Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області" №88 від 22.05.2017 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. ст. 183-2, 197 КАС України проводить розгляд справи у порядку письмового провадження. За таких умов згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

23 та 30 травня 2017 року позивач зверталась до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявами про перерахунок їй пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану частину відпустки та грошової винагороди у розмірі 10 окладів, оскільки вони не були включені до складу заробітної плати, з якого їй була призначена пенсія.

Відповідач листами від 24.05.2017 року № 121/К-1 та від 30.05.2017 року № 1432/К-1 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, мотивуючи це відповідними змінами у законодавстві.

Не погодившись із такою відмовою, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці безпідставно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб, компенсації за невикористану частину відпустки та грошової винагороди у розмірі 10 окладів позивачем були сплачені страхові внески, що підтверджується довідкою про складові заробітної плати № 88.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Таким чином, перегляд оскаржуваного рішення здійснюється судом лише щодо задоволених позовних вимог.

Законом України "Про державну службу" встановлені загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям.

За змістом ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08 липня 2011 року зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу при призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" не були враховані усі складові заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб, компенсація за невикористану частину відпустки та грошова винагорода, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються при обчисленні розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного суду України від 20.02.2012 у справі № 21-430а11, від 14.05.2013 у справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі № 21-97а13, від 06.11.2013 у справі № 21-350а13.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану частину відпустки та грошової винагороди на підставі довідки Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 22.05.2017 року № 88 про складові заробітної плати за період роботи є протиправною.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта на те, що Закон України "Про державну службу" № 3723-12 на момент звернення із заявою і розгляду справи втратив чинність на підставі Закону України "Про державну службу" № 889, а також на те, що відсутній механізм перерахунку пенсії державним службовцям, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-12, а тому перерахунок пенсії не проводиться, оскільки станом на момент призначення пенсії позивачу такий закон та відповідний механізм були чинними. В межах даної справи позивач просить здійснити перерахунок у зв'язку з неправильним визначенням розміру пенсії при первинному її призначенні з вини органу пенсійного фонду, а не у зв'язку з настанням нових підстав для її перерахунку. Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", яким передбачено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії та в разі зміни посадових окладів.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що для призначення пенсії підлягають врахуванню до суми заробітної плати суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану частину відпустки та грошової винагороди, а тому судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.