Справа № 740/1894/17
Суддя: Киреєв О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 740/1894/17
Провадження № 2-а/741/51/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 11 вересня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, до початку судового розгляду двічі змінював позовні вимоги, 11 вересня 2017 року подав заяву про зміну позовних вимог, яка аналогічна первісній позовній заяві. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він перебуває на обліку в Ніжинському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 15 вересня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди. Розмір щомісячного довічного грошового утримання відповідачем визначено без урахування у заробітну плату для його обчислення виплаченої йому у травні 2016 року відповідно до ст. 134 Закону України № 2453-VI від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» матеріальної допомоги на оздоровлення у звязку з відпусткою у розмірі 14 500 грн. 5 травня 2017 року він (позивач) подав відповідачу заяву про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03-36/787/17 від 4 травня 2017 року. У проведенні перерахунку йому (позивачу) було відмовлено. Він (позивач) вважає відмову відповідача протиправною та такою, що суперечить законодавству України.

Позивач просив:

- визнати протиправними дії Ніжинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про відмову у проведенні перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої ним 5 травня 2017 року заяви;

- зобовязати Ніжинське обєднане управління Пенсійного фонду України провести з 15 вересня 2016 року перерахунок у бік збільшення призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із збереженням 90%, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання матеріальну допомогу на оздоровлення згідно довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03-36/787/17 від 4 травня 2017 року та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених йому виплат;

- постанову суду звернути до негайного виконання в межах виплати за один місяць;

- стягнути з Ніжинського обєднаного управління Пенсійного фонду України на його користь понесені ним судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяви, в яких зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, виконуючий обовязки начальника Ніжинського об'єднаного УПФ України подав до суду заперечення на адміністративний позов, суть яких зводиться до того, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відсутні законні підстави для включення матеріальної допомоги на оздоровлення до суддівської винагороди, з якої обчислено розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці. Крім цього, довідка ТУ ДСА України в Чернігівській області № 03-36/787/17 від 4 травня 2017 року не відповідає формі, встановленій Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25 січня 2008 року. Виконуючий обовязки начальника управління просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи проводити без участі їх представника.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Ніжинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, з 15 вересня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 8 червня 2016 року.

5 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, просив урахувати розмір матеріальної допомоги на оздоровлення, зазначений у довідці ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03-36/787/17 від 4 травня 2017 року.

Листом № 2527/04-12 від 12 травня 2017 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, з якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання, а тому ураховувати її немає підстав. Довідка ТУ ДСА України у Чернігівській області видана не за встановленим зразком.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Відповідно до ст. 22 ОСОБА_2 України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_2, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч. 1 ст. 64 ОСОБА_2 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України.

У силу вимог ст. 126 ОСОБА_2 України незалежність і недоторканність суддів гарантується ОСОБА_2 і законами України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 ОСОБА_2 України статус суддів визначається виключно законами України.

Пунктом 8 ч. 5 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням.

У відповідності до ч. 6 ст. 47 вищезазначеного Закону при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених ОСОБА_2 України гарантій незалежності судді.

У пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм ОСОБА_2 України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При цьому, в п. 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що за змістом статті 126 ОСОБА_2 України положення ч. 3 ст. 11 Закону України «Про статус суддів» у взаємозв'язку з ч. 8 ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» (в редакціях, що були чинними на час розгляду справи судом) треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

У п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені ОСОБА_2 України та Законом України "Про статус суддів". Згідно ч.1 статті 130 ОСОБА_2 України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 ОСОБА_2 України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Суд звертає увагу, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ, за нормами якого позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, а також Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ, на норми якого посилається відповідач у своїх запереченнях, містять IX розділ «Забезпечення суддів».

Перелік складових суддівської винагороди міститься у статтях 133 та 135 розділу «Забезпечення суддів».

Крім того, ст. 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453- VІ (IX розділ) передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ (IX розділ), на норми якого посилається відповідач, тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

До того ж, відповідно до п.п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а за нормами ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то незалежно від того, що вона не є складовою суддівської винагороди, допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З правил діючої Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

З копії довідки ТУ ДСА України у Чернігівської області № 03-36/787/17 від 4 травня 2017 року вбачається, що у травні 2016 року позивачу у звязку із виходом у щорічну оплачувану відпустку була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу 14 500 грн.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача, які виразилися у відмові позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, є протиправними.

Щодо визначення часу, з якого має бути здійснено перерахунок щомісячного довічного утримання позивача, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, а саме ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання 5 травня 2017 року, то перерахунок щомісячного довічного грошового утримання має бути здійснено з 1 травня 2017 року.

З огляду на викладене, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні докази, які визнаються судом належними, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Доводи представника відповідача про те, що довідка ТУ ДСА України в Чернігівській області № 03-36/787/17 від 4 травня 2017 року не відповідає формі, встановленій Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25 січня 2008 року, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 розділу І зазначеного Порядку у разі, якщо до заяви про призначення щомісячного довічного утримання додані не всі необхідні документи, орган, що призначає щомісячне довічне утримання, письмово повідомляє про те, які документи необхідно подати додатково.

Відповідач не дотримався зазначеного обовязку, чим порушив права позивача, позбавив його можливості надати довідку встановленої форми.

Частиною 1 ст. 94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 640 грн., що підтверджується квитанцією.

Вказаний судовий збір підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинського обєднаного УПФ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання даної постанови в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 64, 94, 99, 158-163, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ніжинського обєднаного управління Пенсійного фонду України, які виразилися у відмові в проведенні перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої ним 5 травня 2017 року заяви.

Зобовязати Ніжинське обєднане управління Пенсійного фонду України провести з 1 травня 2017 року перерахунок у бік збільшення призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із збереженням 90%, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання матеріальну допомогу на оздоровлення згідно довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03-36/787/17 від 4 травня 2017 року та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених йому виплат.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинського обєднаного управління Пенсійного фонду України.

Постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В. Киреєв