Справа № 826/240/16
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/240/16 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Кривохижій О.О.,

за участю представника позивача - Пустового М.В., представника відповідача - Пустовойта О.В., представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Київське лісове господарство» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Київське лісове господарство» до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство «Київське лісове господарство» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області про:

- визнання протиправними дій відділу Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області, правонаступником якого є управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, які полягають у наданні (затвердженні) висновку від 06.02.2013 №85-03 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1405 га у власність ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах села Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, та висновку №125-03 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1900 га у власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах села Малютянка Києво-Святошинського району Київської області;

- визнання протиправними та скасування рішень Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.12.2012 №78/184 та від 12.03.2013 №22/42 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Малютянка Києво-Святошинського району Київської області.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, в зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а провадження в адміністративній справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги стосуються земельних ділянок, які перебувають у приватній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,1405 га, надана у власність ОСОБА_5, та земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,1900 га - у власність ОСОБА_6

Підтвердженням вказаних обставин є Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.115-118, Т.1).

Вказані земельні ділянки надані в межах населеного пункту села Малютянка Києво-Святошинського району Київської області.

Вважаючи протиправними дії відповідача, які полягають у наданні (затвердженні) висновків про погодження проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та протиправними рішень Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.12.2012 року №78/184 та від 12.03.2013 №22/42 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні заявлених позивачем вимог, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржуються рішення та дії відповідачів щодо передання земельних ділянок у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Статтею 12 Земельного кодексу України України передбачено, що сільська, селищна, міська рада має право розпоряджатися землями територіальних громад, яке вона здійснює шляхом: передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування і вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організації землеустрою; координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного й екологічного законодавства; обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовки висновків щодо вилучення (викупу) і надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміни меж районів у містах із районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Оскаржувані рішення у даній справі є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію їх його виконання. Скасування таких актів не породжує наслідків для власників чи орендарів земельних ділянок, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного суду України від 11.11.2014 у справі №21-405а14, постанові Верховного суду України 29.09.2015 у справі №21-345а15.

Таким чином, у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, зокрема, у справах № 21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 09 грудня 2014 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Так, статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

За таких обставин заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а отже, місцевий орган виконавчої влади в цих відносинах виконує делеговані повноваження органу місцевого самоврядування, який в свою чергу наділений представницькими функціями громади і, розпоряджаючись землею, виступає не як суб'єкт владних повноважень.

Прийняття зазначеним органом оспорюваних рішень не змінює правової природи спірних правовідносин і не перетворює спір на публічно-правовий.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції розглянуто дану справу в порядку адміністративного судочинства без наявних на те повноважень в порушення норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2017 року - скасувати, а провадження в адміністративній справі - закрити.

Керуючись ст. 157, 160, 196, 198, 203, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Київське лісове господарство» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2017 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Київське лісове господарство» до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 18 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.