Справа № 42538/09/2070
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

Харківський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Панченко О.В.

при секретарі судового засідання Венглюк Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Контрольно-ревізійного управління в Харківській області

до

Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування"

про

зобов'язання виконати вимогу ,

В С Т А Н О В И В:

Контрольно - ревізійне управління в Харківській області (надалі позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (надалі відповідач), в якому, уточнивши позовні вимоги, просило зобов'язати Казенне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" виконати вимоги від 22.07.2009 року № 05-21/ 5079 та від 19.08.2009 № 05-21/5792, а саме:

- провести донарахування звільненим працівникам виплати, що підлягають виплаті відповідно до ст. 117 КЗпП України в сумі 213892, 41 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що на виконання п. 2.12 Плану контрольно - ревізійної роботи ГоловКРУ України на ІІ квартал 2009 року, було проведено планову виїзну ревізію фінансово - господарської діяльності Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" за період 2006 - 2008 роки та завершений звітний період 2009 року. За результатами ревізії складено акт від 18.06.2009 № 05 - 20/55, який підписано з запереченнями та на підставі п.7 ст.10 Закону України „Про державну контрольно - ревізійну службу в Україні" керівнику пред'явлено вимогу від 22.07.2009 № 06-21/5079 та від 19.08.2009 № 05-21/5792 про усунення виявлених ревізією порушень. На теперішній час виявлені ревізією порушення в сумі 311337,74 грн. не усунуто, що свідчить про невиконання вимоги та є порушенням вимог ч. 2 ст. 15 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні".

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з урахування уточнень до нього у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Проти задоволення позовних вимог КРУ в Харківській області щодо проведення донарахування звільненим працівникам виплат, що підлягають виплаті відповідно до ст. 117 КЗпП України в сумі 213892, 41 грн., представники відповідача заперечували посилаючись на те, що перевірка правильності нарахування заробітної плати не є компетенцією КРУ, програмою ревізії ця перевірка не передбачалась. На думку представників відповідача, КРУ неправильно трактує ст. 117 КЗпП, якою передбачається виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при відсутності спору про їх розмір. При наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум, це здійснюється згідно глави ХУ КЗпП в індивідуальному порядку. В статті 117 вказується, що при наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. На цей час у КП ХКБД немає таких підстав, немає заяв від звільнених працівників виплатити такі суми, немає рішень судів або рішень комісії по трудовим спорам. За рішенням суду, було нараховано та виплачено середній заробіток за весь час затримки. Строки здійснення остаточного розрахунку зі звільненими визначено у статті 116 КЗпП, згідно якої, якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таких вимог не надходило від працівників, з якими на 01.04.2009 року не було здійснено остаточного розрахунку. Компенсація за затримку розрахунку зі звільненими є разовою виплатою. Вона нараховується та виплачується не раніше ніж стане відомо дата фактичного розрахунку. Щомісячного, або поквартального нарахування компенсацій, як це вимагає КРУ, законодавством не передбачено.

Представники відповідача у судовому засіданні також наполягали на тому, що звітним періодом для складання фінансової звітності являється календарний рік. Проміжна звітність складається щоквартально наростаючим підсумком з початку звітного року в складі балансу та звіту про фінансові результати. Баланс підприємства складається станом на кінець останнього дня кварталу. Отже, виходячи з норм Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", завершальний звітний період - це 1 квартал 2009 року, що закінчується 31 березня 2009 року. За таких підстав, на час проведення перевірки (станом на 01.04.2009 року) "поточні зобов'язання за розрахунками з оплати праці" (Фінансова звітність ф. № 1 Баланс - код рядка "580") були відображені об'єктивно, згідно регістрів бухгалтерського обліку і фактичного стану розрахунків. Станом на 31.03.2009 року не було підстав нараховувати середню зарплату за час затримки кінцевого розрахунку. Звільнені працівники, які одержали кінцевий розрахунок в травні місяці, не мають претензій до підприємства щодо виплат по оплаті праці та компенсації за її затримку, що підтверджується розписками та заявами про відсутність претензій з їх боку, а тому і відсутній предмет спору.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну контрольно – ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 р. № 2940-ХІІ (із змінами та доповненнями), Головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, Головне контрольно-ревізійне управління України, контрольно-ревізійні управління в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі виконують такі функції:

1) організують роботу контрольно-ревізійних підрозділів в Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі по проведенню державного фінансового контролю, узагальнюють наслідки державного фінансового контролю і у випадках, передбачених законодавством, повідомляють про них органам законодавчої та виконавчої влади;

2) проводять у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності;

3) здійснюють державний фінансовий аудит виконання державних (бюджетних) програм, діяльності бюджетних установ, суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також інших суб'єктів господарювання, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно;

4) здійснюють контроль за усуненням недоліків і порушень, виявлених під час проведення державного фінансового контролю;

5) розробляють нормативно-правові акти та методичні документи з питань своєї діяльності;

6) здійснюють методологічне керівництво і контроль за діяльністю підпорядкованих контрольно-ревізійних підрозділів, узагальнюють досвід проведення державного фінансового контролю і поширюють його серед контрольно-ревізійних служб, розробляють пропозиції щодо удосконалення державного фінансового контролю;

7) проводить перевірки державних закупівель та здійснює інші функції відповідно до Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти".

Органи контрольно-ревізійної служби розглядають листи, заяви і скарги громадян про факти порушення законодавства з фінансових питань. Звернення, де повідомляється про крадіжки, розтрати, недостачі, інші серйозні правопорушення, негайно пересилаються правоохоронним органам для прийняття рішення згідно з чинним законодавством.

Згідно ст. 15 Закону, Службові особи державної контрольно-ревізійної служби є представниками органів державної виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються. Працівник державної контрольно-ревізійної служби при виконанні покладених на нього обов'язків керується чинним законодавством і виконує вказівки своїх керівників. Ніхто інший, за винятком передбачених законодавством випадків, не вправі втручатися в діяльність службової особи державної контрольно-ревізійної служби. Втручання в діяльність працівника державної контрольно-ревізійної служби тягне за собою відповідальність, передбачену законодавчими актами.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України Про державну контрольно – ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 р.№ 2940-ХІІ (із змінами та доповненнями), Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно вимог п. 10 ст. 10 Закону України Про державну контрольно – ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 р. № 2940-ХІІ, Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Судом встановлено, що згідно Плану контрольно - ревізійної роботи ГоловКРУ України на ІІ квартал 2009 року Контрольно - ревізійним управлінням в Харківській області було проведено планову виїзну ревізію фінансово - господарської діяльності Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" за період 2006 - 2008 роки та завершений звітний період 2009 року.

За результатами ревізії було складено акт від 18.06.2009 № 05-20/55, який підписано з запереченнями посадовими особами КП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" .

За результатами проведеної ревізії, на підставі п.7 ст.10 Закону України „Про державну контрольно - ревізійну службу в Україні" керівнику підприємства було пред'явлено вимогу від 22.07.2009 № 06-21/5079 та від 19.08.2009 № 05-21/5792 про усунення виявлених ревізією порушень.

На теперішній час виявлені ревізією порушення в сумі 311337,74 грн. не усунуто.

Вказані обставини свідчить про невиконання вимоги та є порушенням вимог ч. 2 ст. 15 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", згідно якої законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Згідно приписів ч. 2 ст. 51, ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом, може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до ст. 164 цього Кодексу.

Щодо позовних вимог в частині проведення донарахування звільненим працівникам виплати, що підлягають виплаті відповідно до ст. 117 КЗпП України в сумі 213892, 41 грн., суд зазначає наступне:

Судом встановлено, що в ході ревізії було виявлено, що на підприємстві відповідача має місце заборгованість з виплати заробітної плати звільненим працівникам.

Так, станом на 01.04.2009 року звільненим працівникам КП ХКБД не виплачена заробітна плата при звільненні на суму 143304,0 тис. грн.

Не виплата працівникам заробітної плати при звільненні є порушенням ст. 116 Кодексу законів про працю України (зі змінами та доповненнями), оскільки при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Окрім того, відповідно до п. 4.2.4. Галузевої угоди на 2008-2009 роки, підприємство повинно не допускати звільнення працівників без забезпечення їм погашення боргів із виплати заробітної плати.

Облік заборгованості з заробітної плати звільненим працівникам не відповідає вимогам ст. 117 Кодексу законів про працю України зі змінами та доповненнями, згідно якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Разом з тим, в Звіті з праці підприємства на 1 квітня 2009 року в загальній сумі заборгованості з виплати заробітної плати заборгованість з виплати заробітної плати звільненим працівникам відображена не в повному обсязі.

Так, проведеним ревізорами розрахунком встановлено, що звільненим працівникам КП ХКБД, станом на 01.04.2009 року, не донараховано в загальну суму заборгованості з заробітної плати грошових коштів у розмірі 213892,41 грн., що призвело до заниження активу „Поточні зобов'язання за розрахунками з оплати праці" (Фінансова звітність ф. №1 Баланс - код рядка „580") на 31.03.2009 року на суму 213,89 тис. грн.

При цьому, представники відповідача посилаються на те, що станом на 31.03.2009 року не було підстав нараховувати середню зарплату за час затримки кінцевого розрахунку та звільнені працівники, які одержали кінцевий розрахунок в травні місяці, не мають претензій до підприємства щодо виплат по оплаті праці та компенсації за її затримку, що підтверджується розписками та заявами про відсутність претензій з їх боку, а тому і відсутній предмет спору.

Суд вважає безпідставними вказані твердження представників відповідача.

Статтею 117 Кодексу законів про працю України (зі змінами та доповненнями), чітко встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Також суд зауважує на тому, що відповідно до ст. ст. 10, 15 Закону України «Про державну контрольно – ревізійну службу в Україні», на підставі акту перевірки приймається вимога, чи розпорядження згідно Бюджетного Кодексу України, які є обов’язковим для виконання.

Вимога - як рішення суб’єкту владних повноважень, яка впливає на права та обов’язки особи, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Доказів того, що відповідачем в установленому законом порядку було оскаржено вимогу КРУ щодо проведення донарахування звільненим працівникам виплати, що підлягають виплаті відповідно до ст. 117 КЗпП України в сумі 213892, 41 грн., КП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" - суду не надано.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про державну контрольно –ревізійну службу в Україні», ст. ст. 112, 136, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Контрольно-ревізійного управління в Харківській області до Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" - задовольнити.

Зобов"язати Казенне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" виконати вимоги від 22.07.2009 року № 05-21/ 5079 та від 19.08.2009 № 05-21/5792, а саме:

- провести донарахування звільненим працівникам виплати, що підлягають виплаті відповідно до ст. 117 КЗпП України в сумі 213892, 41 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі - відповідно до ст.160 КАС України з дня складання постанови у повному обсязі, і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови буде виготовлений 26 березня 2010 року.

< Текст > < Сума задоволення > < Текст >

Суддя Панченко О.В.