Справа № 802/612/17-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/612/17-а

Головуючий у 1-й інстанції:Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

12 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника відповідача: Грох Тетяни Андріївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідаціної комісії Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Немирівському районі Вінницької області до Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками про стягнення капіталізованих платежів,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Немирівському районі Вінницької області звернулося до суду з адміністративним позовом до Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками про стягнення капіталізованих платежів.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі. Просила суд вимоги викладені в ній задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Тульчинське комунальне підприємство по управлінню будинками зареєстроване, як страхувальник у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Немирівському районі Вінницької області, на виробництві в якого отримав травму та на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" отримує щомісячні страхові виплати, у зв'язку з виробничою травмою ОСОБА_3.

07 березня 2017 року винесено рішення засновників про припинення діяльності Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками та створено ліквідаційну комісію.

Оскільки відповідач ліквідується, як юридична особа без правонаступника, позивач звернувся до суду про стягнення капіталізованих платежів для продовження страхових виплат особі, яка має право на такі виплати.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017року позов задоволено.

Колегія суддів погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 15 Закону № 1105-XIV встановлено, що роботодавець як страхувальник зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Водночас згідно з п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону № 1105-XIV джерелами формування коштів Фонду, зокрема, є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 06.05.2000 року (далі - Порядок).

Згідно з п. 1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів.

У відповідності до вимог п. 3 Порядку капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1-5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Як вбачається з розрахунку потреби в капіталізації коштів сума платежів, яка підлягає капіталізації складає 199000,96 грн. (а.с.5).

Розглядаючи доводи апелянта, щодо того, що передбачена зазначеним вище Порядком процедура капіталізації платежів може бути проведена виключно щодо підприємств, визнаних банкрутом, в той час як Тульчинське комунальне підприємство по управлінню будинками є юридичною особою, що ліквідується за рішенням засновників, у зв'язку з досягненням статутних цілей, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

В силу вимог ст. 1205 ЦК України у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз наведених норм Порядку, а також положень Закону № 1105-XIV дає підстави вважати, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута.

Аналогічна правова позиція вказана, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 26.06.2012 та в ухвалі від 16.10.2015 року.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що чинне законодавство не звільняє платоспроможні підприємства у разі їх ліквідації від фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків шляхом внесення капіталізованих платежів у разі ліквідації підприємства.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо відсутності підстав застосовувати до відповідача положення постанови Кабінету Міністрів України № 765 від 06.05.2000 року, у зв'язку з чим судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Немирівському районі про стягнення капіталізованих платежів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проаналізувавши доводи апелянта та наявні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ліквідаціної комісії Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 вересня 2017 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.