Справа № 804/1102/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 р. Справа № 804/1102/17
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В матеріалах справи містяться заперечення відповідача проти адміністративного позову.

В обґрунтування заперечення зазначено, що адміністративний позов було подано з порушенням строку, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, крім того, представник відповідача зазначає, що розрахунки по особам, які містяться в матеріалах справи, щодо яких позивачем призначено виплату пільгових пенсій не мають необхідного стажу для призначення пільгових пенсій.

У відповідності до вимог ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ завод "Павлоградхіммаш" перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та є платником внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період з 01.12.2016 по 26.01.2017, відповідачу належить сплатити суму фактичних витрат по списку № 1 у розмірі 34219,21 грн.

Дані розрахунки разом з супровідними листами №11381/09/18 від 14.12.2016 року та №1598/09/18 від 16.01.2017 року були направлені на адресу Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» та отримані ним 20.12.2016 року та 19.01.2017 року відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Станом на день розгляду справи заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 34219,21 грн. не сплачена та не оскаржена.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV).

Оскільки спір у справі стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам відповідача відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список №1), суд приходить до висновку про наявність у відповідача обов'язку покривати витрати на виплату та доставку пенсій таким особам.

Порядок відшкодування підприємствами витрат до Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (надалі Інструкція №21-1 від 19.12.2003 року).

У пункті 6.4 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року закріплено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року).

Матеріалами справи підтверджується, що розрахунки, які направлялись на адресу відповідача, за формою та змістом відповідають вимогам Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року.

Суд відхиляє доводи відповідача, що Павлоградським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області незаконно призначено пільгову пенсію ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, вони не мають необхідного стажу, з огляду на те, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (пункт «а» статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII).

При цьому працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Зокрема, згідно наданих позивачем розрахунків ОСОБА_8 перебуває на обліку в Павлоградському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1. Дата виходу на пенсію 29.04.2018 року.

З протоколу 542 від 09.06.2011 року вбачається, що ОСОБА_8 має зарахований стаж роботи за списком №1 3 роки 9 місяців 2 дні, загальний стаж (після 2004 року) 6 років 9 місяців 11 днів, загальний стаж (повний) 33 роки 3 місяці 9 днів.

Тобто ОСОБА_8 має не менше половини стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці при наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії, що є законною підставою для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Також суд вважає за необхідне відмітити, що відповідач, не надавши заперечень на розрахунки, на підставі яких визначено розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, та не оскарживши дані розрахунки в судовому порядку, фактично узгодив такі розрахунки.

Згідно абзацу першого пункту 6.7 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Проте у встановлений законодавством період підприємство не сплатило визначену у розрахунках суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам відповідача за Списком №1, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.12.2016 року по 26.01.2017 року у розмірі 34219, 21 грн.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Заявлену до стягнення суму у встановлені строки відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення або оскарження станом на день розгляду справи відповідачем не надано.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Харківська, 15, р/р 0903 ПАТ ФКБ «Приватбанк» м. Павлоград МФО 380805, ) на користь Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (по списку №1) за період з 01.12.2016 по 26.01.2017 у розмірі 34219,21 грн. (р/р 2467, МФО 305482, , філія Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк»).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_14