Справа № 825/1233/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року Чернігів Справа № 825/1233/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Ільєва О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Адміністрації Державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор" про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2017 ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_1) звернулася до суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор" (далі - Чернігівський слідчий ізолятор), в якому просить скасувати накладений на позивачку постановою адміністрації Державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор"від 16.12.2016 № 392 захід стягнення у вигляді догани.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на час застосування до неї стягнення у вигляді догани їй не було повідомлено, за яке порушення режиму до неї застосовано таке стягнення. У неї не було відібрано пояснень з цього приводу та не ознайомлено із постановою про застосування стягнення. Вказане свідчить про порушення адміністрацією СІЗО вимог законодавства щодо порядку застосування стягнення за порушення вимог режиму, і як наслідок стягнення накладено на позивачку є незаконним.

Окрім цього, позивачка вважає, що при застосуванні до неї стягнення у вигляді догани не була врахована її дисциплінарна поведінка до вчинення проступку, відсутність раніше накладених стягнень, що говорить про те, що даний вид стягнення застосовано не обґрунтовано. А отже, застосоване стягнення не відповідає тяжкості та характеру її провини.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Представник Адміністрації Державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор" проти задоволення позову заперечив, надавши письмові пояснення, в яких вказав, що оскаржувана постанова була винесена у зв'язку з виявленням та вилученням у позивачки заборонених предметів. При цьому вказує, що при проведенні обшуку та вилученню заборонених предметів, складанні протоколу та проведенні інших процесуальних дій, працівниками слідчого ізолятору не були порушені права позивачки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.12.2016 особами персоналу слідчого ізолятору було складено протокол вилучення, з якого вбачається, що під час проведення обшуку в сумці позивачки було виявлено та вилучено зарядний пристрій для мобільного телефону, навушники та батарею живлення (а.с.33).

За результатами проведеного обшуку, молодшим інспектором відділу режиму і охорони Чернігівського слідчого ізолятора старшим прапорщиком внутрішньої служби Середою І.Г., яка проводила особистий обшук позивачки, на ім'я начальника Чернігівського слідчого ізолятора було складено рапорт щодо проведеного обшуку (а.с.21).

При цьому, позивачці було запропоновано надати письмові пояснення та у зв'язку з відмовою останньої від надання пояснень, складено акт відмови від 09.12.2016 (а.с.22).

Згідно з дорученням Начальника Чернігівського слідчого ізолятора за фактом вилучення заборонених предметів під час проведення обшуку 09.12.2016 на підставі рапорта від 09.12.2016 було проведено службове розслідування, про що складено Висновок службового розслідування по факту виявлення та вилучення у засудженої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 заборонених для зберігання та використання речей (а.с.19-20) та висловлено думку щодо притягнення засудженої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за зберігання заборонених для користування предметів та речей до дисциплінарної відповідальності.

В подальшому, протоколом засідання профілактичної комісії з питань застосування до засуджених та ув'язнених заходів заохочення та стягнення від 16.12.2016 № 87 вирішено притягнути позивачку до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

На підставі викладеного, начальником Чернігівського слідчого ізолятора винесено постанову про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани від 16.12.2016 № 392, яка є предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.15 Закону України від 30.03.1993 № 3352 "Про попереднє ув'язнення" до осіб, взятих під варту, які порушують вимоги режиму, адміністрація місця попереднього ув'язнення може застосовувати такі заходи стягнення: попередження або догану; позачергове залучення до прибирання приміщення.

Особи, взяті під варту, які злісно порушують вимоги режиму, за мотивованою постановою начальника місця попереднього ув'язнення можуть бути поміщені до карцеру на строк до десяти діб, а неповнолітні - на строк до п'яти діб. Поміщення до карцеру не повинно поєднуватися з погіршенням встановлених норм харчування.

Застосовувані до взятих під варту заходи стягнення мають відповідати тяжкості і характеру провини.

Відповідно до положень розділу 4 "Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 № 460/5 "Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі - Правила) огляди й обшуки приміщень та території СІЗО, а також особистий обшук ув'язнених і засуджених та огляд їх особистих речей проводяться в порядку, установленому законодавством.

Особистий обшук ув'язнених і засуджених проводиться представником адміністрації СІЗО однієї з ними статі в окремому ізольованому приміщенні. Під час повного обшуку не повинні бути присутніми особи протилежної статі та допускається присутність медичних працівників.

Огляд речей ув'язнених і засуджених проводиться в їх присутності під час прийому до СІЗО, перед відправкою за його межі, при переведенні в іншу камеру, стаціонар медичної частини або поміщенні в карцер. У всіх інших випадках огляд речей ув'язнених і засуджених проводиться в присутності ув'язненого або засудженого, який чергує по камері.

За фактом вилучення в ув'язнених заборонених речей та предметів за рішенням адміністрації СІЗО у десятиденний строк проводиться службове розслідування (п.6.5 Розділу 4 Правил).

Пунктами 6.4-6.8 розділу 8 Правил визначено, що про виявлене порушення вимог режиму посадовою особою СІЗО складається вмотивований рапорт, який подається на розгляд адміністрації СІЗО. Облік таких рапортів здійснюється у журналі обліку рапортів про порушення ув'язненими і засудженими встановленого режиму тримання, що зберігається у черговій частині СІЗО.

При призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка ув'язненого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення щодо суті проступку. Заходи стягнення мають відповідати тяжкості і характеру провини. Не допускається застосування стягнень, що навмисно завдають особам, яких тримають під вартою, фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Стягнення може бути накладено у строк, що не перевищує десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв'язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її завершення, але не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення проступку. Накладене стягнення виконується негайно або не пізніше одного місяця з дня його винесення.

Вказані положення відповідачем дотримано, строки накладення стягнення не порушено.

Суд вказує, що стягнення у вигляді попередження, догани, позачергового залучення до прибирання приміщення накладається за постановою про накладення дисциплінарного стягнення. Постанови про накладення дисциплінарного стягнення оголошуються ув'язненим (засудженим) під підпис та разом з матеріалами перевірки долучаються до їх особових справ.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 16.12.2016 № 392 вона містить посилання на порушення позивачкою своїми діями пп.4.2, 4.3, 4.5 "Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України".

Так, в силу абз.1 ч.3 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 № 1129 засуджені зобов'язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

При цьому, згідно п.4.3 Розділу 1 Правил ув'язненим і засудженим забороняється, в тому числі, порушувати правила поведінки та правила тримання під вартою.

Перелік продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув'язненим і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі наведений в п.4.5 розділу 1 Правил, де серед іншого вказано радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, комунікатори, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного зв'язку, пейджери, роутери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади та гарнітура до них.

А отже, посилання позивачки на те, що їй не було повідомлено, за яке порушення режиму до неї застосовано стягнення до уваги не приймається.

При цьому, суд також не приймає до уваги посилання позивачки щодо не відібрання у неї письмових пояснень стосовно вчиненого проступку та не ознайомлення з оскаржуваною постановою, оскільки від надання письмових пояснень позивачка відмовилась, що підтверджується відповідним Актом (а.с.22). Позивачка також відмовилась і від проставлення свого підпису на оскаржуваній постанові, про що міститься запис "від підпису відмовилась" за врахування того, що вказана постанова оголошувалась їй, зокрема, старшим інспектором відділу соціально-виховної та психологічної роботи Чернігівського слідчого ізолятора старший лейтенант внутрішньої служби Артеменко А.А., що підтверджується його підписом на постанові.

Не заслуговують на увагу також зауваження позивачки щодо неврахування її дисциплінарної поведінки до вчинення проступку та відсутність раніше накладених стягнень.

Так, положеннями Правил визначено, що процес накладення стягнення, в тому числі і догани, є складним та передбачає врахування дисциплінарної поведінки до вчинення проступку та наявність або відсутність раніше накладених стягнень, врахування причин, обставин і мотивів вчинення порушення, а також пояснення порушника щодо суті проступку.

Наведене перебуває у взаємозв'язку одне з одним та не може враховуватися окремо, оскільки про причини, обставини і мотиви вчинення порушення можливо дізнатися лише з пояснень порушника, що виключає вибірне врахування одних обставин та не врахування інших. При цьому, дисциплінарна поведінка порушника до вчинення проступку та відсутність раніше накладених стягнень знаходиться у системному взаємозв'язку з часом тримання особи під вартою або часом відбування покарання, і не може свідчити про неможливість або можливість вчинення в майбутньому такою особою повторного порушення дисципліни.

З наведеного слідує, що відсутність пояснень стосовно вчиненого проступку виключає встановлення мотивів його вчинення та надання відповідної оцінки діям порушника, як до так і після вчинення проступку, що мають або матимуть вплив на прийняття мотивованого рішення. При цьому в судовому засіданні позивачка не заперечувала, що по прибуттю до виправної колонії засудженні обов'язково проходять особистий обшук, отже вказане опосередковано доводить обізнаність позивачки щодо проведеного обшуку і спростовує її заперечення про повну відсутність інформації про накладене дисциплінарне стягнення.

В даних правовідносинах суд також враховує лист заступника прокурора Чернігівської області від 26.06.2017 № 16-60-1, яким позивачку повідомлено про проведену перевірку застосування начальником Державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор" до останньої дисциплінарного стягнення та зазначено про відсутність підстав до реагування (а.с.47).

Тобто, як вбачається з наданих відповідачу повноважень, останній вільний у виборі застосування дисциплінарних стягнень до порушників, серед яких догана не є найсуворішим стягненням.

А отже, відповідач наділений повноваженнями на власний розсуд застосовувати один з декількох видів стягнення, який на його думку сприятиме гарній поведінці та відсутності порушень дисципліни ув'язненим або особою яка тримається під вартою, в подальшому, і відповідно повинен враховувати не тільки відсутність стягнень та дисциплінарну поведінку до вчинення порушення, але й мотиви з яких це порушення вчинено, для проведення необхідних заходів по їх усуненню.

Таким чином, на думку суду, постанова про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани від 16.12.2016 № 392, прийнята відповідачем за достатніх підстав, у зв'язку з порушенням умов режиму позивачкою, мотивовано та обґрунтовано, у повній відповідності до норм чинного законодавства, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. При цьому згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Адміністрації Державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор" про скасування постанови належить відмовити.

Керуючись ст. ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк