Справа № 712/6816/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/6816/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пересунько Я.В. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Літвіної Н.М.

Коротких А.Ю.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо передачі виданого безоплатно автомобіля у власність членам сім'ї померлого інваліда та зобов'язати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, 1923 року народження, інваліда ВВВ І групи, вчинити дії щодо безоплатної передачі (переоформлення) у власність дружині померлого - ОСОБА_3 транспортного засобу ЗАЗ 110308-44, колір червоний, номер кузова НОМЕР_1, виготовлений у 2010 році ЗАТ з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод».

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2017 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити розгляд за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 із 10 травня 1950 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2.

29 березня 2011 року ОСОБА_4, 1923 року народження, як інвалід ВВВ І групи через органи праці соціального захисту населення був забезпечений транспортним засобом ЗАЗ 110308-44.

Того ж дня автомобіль ЗАЗ 110308-44, колір червоний, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, в установленому законом порядку був зареєстрований за ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

13 листопада 2016 року ОСОБА_4 помер.

Таким чином, автомобіль ЗАЗ 110308-44, колір червоний, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, на час смерті ОСОБА_4 мав строк експлуатації більше 5 але менше 10 років.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_3 на момент смерті чоловіка ОСОБА_4 була зареєстрована із ним за адресою АДРЕСА_1, інвалідом не є, на обліку для забезпечення автомобілем в Департаменті соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації не перебуває.

ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_4 неодноразово зверталася до Департаменту для вирішення питання про безоплатну передбачу їй автомобіля ЗАЗ 110308-44, колір червоний, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, як дружині померлого інваліда.

Листом № 36-05 від 24 січня 2017 року заступника директора Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації Касян Т. та листом № 124-05 від 03 березня 2017 року заступника директора Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації Шимчук О. позивачу ОСОБА_3 відмовлено у безоплатній передачі автомобіля ЗАЗ 110308-44 та повідомлено, що для вирішення питання переоформлення автомобіля ЗАЗ 110308-44, яким був забезпечений інвалід ОСОБА_4, необхідно в термін до 13 травня 2017 року Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації надати документи на члена сім'ї, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, та сплатити залишкову вартість автомобіля, в іншому разі автомобіль, повертається (вилучається) до Департаменту у повному комплекті.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Згідно ч.9 статті 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» - перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» після смерті інваліда, дитини-інваліда, автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення легковими автомобілями, зазначеними в абзаці шостому статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - автомобіль), інвалідів, зокрема дітей-інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано (далі - місце реєстрації) в Україні в установленому законодавством порядку врегульовано Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року N 999 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно абзацу 1 пункту 16 Порядку (в редакції, чинній на час смерті ОСОБА_4.) інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сім'ї (за бажанням такого члена сім'ї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда.

Тобто, після смерті інваліда автомобіль може бути передано безоплатно у власність члену його сім'ї виключно в тому разі, якщо такому автомобілю більше 10 років.

Іншими абзацами пункту 16 Порядку визначено, що автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Якщо померлий інвалід був забезпечений автомобілем на пільгових умовах (за 7 або 30 відсотків вартості), його спадкоємцю за заявою повертається сума, що була сплачена інвалідом за автомобіль, згідно з оціночною вартістю автомобіля на день подання заяви, визначеною за рахунок коштів спадкоємця. У разі коли інвалід, що був забезпечений автомобілем на пільгових умовах (за 7 або 30 відсотків вартості), на день смерті не зареєстрував його в установленому порядку, сума, сплачена ним за автомобіль, повертається його спадкоємцю згідно з оціночною вартістю автомобіля. Інвалід, який забезпечується автомобілем, що був у користуванні, на пільгових умовах (за 7 або 30 відсотків вартості), сплачує за автомобіль суму згідно з його оціночною вартістю.

Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Спори про частку в спільній власності членів сім'ї інваліда щодо автомобіля або суми, сплаченої за нього, вирішуються в судовому порядку.

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскільки строк експлуатації спірного автомобіля ЗАЗ 110308-44, колір червоний, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, менше 10 років, а позивачем не надано доказів, що в сім'ї померлого ОСОБА_4 є інвалід, що перебуває на обліку по забезпеченню автомобілем, а залишкову вартість автомобіля позивачем чи іншим членом сім'ї померлого інваліда не сплачено, то Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації не мав правових підстав безоплатно передати (переоформити) ОСОБА_3 даний транспортний засіб.

Позиція апелянта ґрунтується на тому, що держава повинна забезпечувати інвалідам належний рівень життя, зокрема, сприяти індивідуальній мобільності інвалідів. Між тим, наразі в сім'ї позивача немає інваліда.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Літвіна Н.М.

Коротких А.Ю.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.