Справа № 462/2609/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8670/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Куціль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 17 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дії, -

ВCТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова (далі - ОУПФ) у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у задоволенні заяви щодо призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) від 27.04.2017 №657/03-16 (далі - Рішення);

визнати протиправними дії щодо відмови у задоволенні заяви про призначення пенсії та зобов'язання ОУПФ призначити таку пенсію, з 18.04.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 15.02.2000 по 14.04.2017 вона працювала у Державній податковій інспекції у Залізничному районі м.Львова (далі - ДПІ), та обіймала посади, що були віднесені до категорії посад держаної служби. У зв'язку із наявністю у неї відповідного стажу державного службовця, позивач звернулася до ОУПФ із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно ст.37 Закону №3723-XII. Листом відповідач повідомив ОСОБА_1, що зважаючи на відсутність у неї стажу державної служби передбаченого «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VIII) та те, що посади на яких працювала заявниця не належать до посад, віднесених до категорії посад державної служби, право на призначення пенсії за Законом №3723-XII у неї відсутнє.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 17 липня 2017 року у справі №462/2609/17 позов задоволено.

Постанову оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. ОУПФ покликається на те, що основним критерієм, який визначає підстави для зарахування періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII, є встановлення за обійманою посадою відповідного рангу. Оскільки посади позивача не належать до посад, віднесених до категорії посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII, то право на призначення їй пенсії у відповідності до положень однойменного Закону відсутнє.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що період роботи позивача на займаних нею посадах, у відповідності до законодавства, що діяло на час вступу та перебування на таких посадах, зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Такі висновки цього суду є правильними з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 15.02.2000 була прийнята на роботу в ДПІ на посаду старшого державного податкового інспектора та 14.04.2017 звільнена з посади головного державного інспектора. Протягом зазначеного періоду у 2001 році позивачці було присвоєно звання інспектора податкової служби ІІ рангу, у 2008 році чергове спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу. У липні 2013 року у зв'язку з реорганізацією ДПІ ОСОБА_1 переведена на посаду головного інспектора відділу ІТ та обліку платників ДПІ. 01.07.2013 їй було присвоєно 13 ранг державного службовця, а у квітні 2014 року спеціальне звання інспектора податкової та митної справи І рангу (а.с.13-17).

18.04.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону №3723-XII (а.с.18).

Листом від 15.05.2017 №1210/0320 ОУПФ надіслало ОСОБА_1 Рішення про відмову у призначенні пенсії.

Зі змісту Рішення видно, що позивач з 18.04.2007 перебуває на обліку в ОУПФ як одержувач пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, яка була їй призначена за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV). Відповідач також зазначав і те, що займана посада ОСОБА_1 не відноситься до категорії посад державної служби та відповідно час роботи на такій не може зараховуватися до стажу, що дає право на призначення спеціальної пенсії у відповідності до вимог Закону №3723-XII (а.с.20-23).

Не погоджуючись із такою відмовою ОУПФ позивач звернулася до суду із цим позовом.

З 01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, у «Прикінцевих та перехідних положеннях» якого передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців, які займали посади державної служби до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 10 «Прикінцевих та перехідних положеннь» вказаного Закону передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 ч.1 ст.28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до п.8 «Прикінцевих та перехідних положеннь» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

КМУ 03.05.1994 на виконання вимог постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» було прийнято постанову №283, якою затверджено «Порядок обчислення стажу державної служби» (далі - Порядок ). Цим Порядком було визначено посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Відповідно до абзацу 2 п.2 цього Порядку до стажу державної служби зараховується робота керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби.

Відтак, зважаючи на те, що на час набрання чинності Законом №889-VIII ОСОБА_1 працювала на посаді працівника апарату державної податкової служби (головний державний інспектор відділу реєстрації платників та електронних серверів ДПІ Головного управління ДФС у Львівській області), стаж роботи на якій відповідно до положень Порядку зараховується до стажу державної служби, то після звільнення з такої посади у зв'язку з досягненням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону №1058-IV позивач набула право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м.Львова від 17 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін

Повний текст виготовлений 18 вересня 2017 року.