Справа № 226/1176/17
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1176/17
Провадження № 2-а/226/111/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.09.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Попенко І.І.,

представника відповідача Самойленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач в особі представника - адвоката Санамян О.О. звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що звернувся до управління із заявою про призначення пенсії згідно з п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши всі необхідні документи. В березні 2017 року отримав рішення відповідача №2877 про відмову у призначенні пенсії.

Так, відповідачем відмовлено у призначенні йому пенсії з приводу того, що ВАТ «Макіївський металургійний комбінат», де він працював, розташований на непідконтрольній України території, здійснення перевірки неможливе, доступу до первинних документів немає. Тому період з 06.08.1981 по 31.12.1999, коли він працював помічником машиніста тепловоза, не зарахований до загального стажу, певні періоди роботи у цій термін не зараховані до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років. Довідки, надані ним на підтвердження стажу, позивач вважає недійсними. Період роботи з 01.04.2015 по 12.05.2008 також неможливо зарахувати до пільгового стажу. Відповідач обчислив його страховий стаж як 20 років 11 місяців 26 днів, а спеціальний - як 3 роки 6 місяців 9 днів. Вважає дії відповідача протиправними, а рішення - незаконним і таким, що підлягає скасуванню. В його трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, відображені всі відомості про місця його роботи та займані посади за спірні періоди, ним надані відомості про застраховану особу за формою ОК-5. Також його стаж підтверджується відповідними довідками. Неможливість відповідача здійснити перевірку достовірності даних за спірний період, що стало підставою для відмови у призначенні пенсії, не спростовує наявність у нього пільгового стажу. Просить задовольнити його вимоги повністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник за договором адвокат Санамян О.О. не з'явилися. Згідно з наявними заявами, просили розглянути справу за їх відсутності і постановити рішення про повне задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області Самойленко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилався на надані відповідачем письмові заперечення і просив відмовити у задоволенні вимог. Так, позивач дійсно 01.12.2016 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за вислугою років згідно з п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і додав до заяви копії паспорта, ідентифікаційного коду, дублікат трудової книжки НОМЕР_2, копії диплома та військового квитка, уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи №93 від 12.05.2016. Згідно з п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та

метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються

в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії

вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Місто Макіївка згідно з розпорядженням КМУ від 07.11.2014 №1085-р відноситься до території, на якій здійснюється антитерористична операція, ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначена недійсність будь-яких документів, виданих там. Пунктом 4.2 постанови правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ і організацій, фізичних осіб до оформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. За дублікатом трудової книжки періоди роботи позивача підлягають перевірці, оскільки підприємство розташоване на непідконтрольній території, але доступу до первинних документів немає, тому період з 06.08.1981 по 31.12.1999 не зарахований до загального стажу, а періоди з 06.08.1981 по 28.10.1981, з 02.01.1984 по 27.11.1985, з 12.03.1990 по 31.12.1999 не зараховані до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років. Довідки про пільговий характер роботи є недійсними, тому не враховані відповідачем. Періоди роботи з 01.01.2000 по 23.10.2001, з 15.07.2003 по 31.03.2005 на ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» зараховані до спеціального стажу, оскільки відомості наявні в реєстрі осіб по спеціальному стажу. Таким чином, страховий стаж ОСОБА_2 становить 20 років 11 місяців 26 днів, а спеціальний - 3 роки 6 місяців 9 днів, отже, підстави для призначення пенсії за п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що 01.12.2016 позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років згідно з п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача №2877 від 28.02.2017 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років згідно з п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» є підприємством, яке знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній українській владі, отже, неможливо провести перевірку відомостей щодо роботи позивача (а.с.4-5).

Згідно з трудовою книжкою позивача НОМЕР_2, він з 06.08.1981 по 28.10.1981, з 02.01.1984 по 28.11.1985, з 12.03.1990 по 24.10.2001 з 15.07.2003 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 12.05.2008 працював на посадах помічника машиніста тепловозу (локомотиву), машиніста тепловозу Макіївського ордена Леніна металургійного заводу ім. С.М. Кірова (в подальшому - ОП Макіївський металургійний комбінат ім. С.М. Кірова, ВАТ «Макіївський металургійний комбінат») (а.с.7-12).

За даними індивідуальних відомостей про застраховану особу щодо ОСОБА_2 за формою ОК-5, з січня 1998 року по грудень 2005 року включно, з січня 2006 по вересень 2008 року включно за позивача Макіївським металургійним комбінатом та Макіївським металургійним заводом систематично сплачувався єдиний соціальний внесок (а.с.23-26).

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до спеціального стажу ОСОБА_2 роботи у вказані періоди праці і, як наслідок, відмови у призначенні позивачеві пенсії за вислугу років.

Свою відмову управління аргументує тим, що неможливо здійснити перевірку достовірності наданих позивачем відомостей про підтвердження спеціального страхового стажу за період роботи позивача у ВАТ «Макіївський металургійний завод» у зв'язку з тим, що первинні документи підприємства знаходяться на непідконтрольній Україні території.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення громадян, які мають право на призначення пенсії за вислугою років, врегульовано частиною 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсії за вислугу років призначаються у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на залізничній роботі.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, (далі за текстом - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Частиною першою статті 48 КЗпП України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

За приписами п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно з додатком до розпорядження №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місто Макіївка Донецької області, де фактично знаходиться ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» та де залишилися оригінали документів вказаного підприємства, входить до переліку населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.43-46).

Суд не може погодитися з позицією відповідача з огляду на таке. Як вбачається з наданих позивачем доказів, його трудова книжка заповнена відповідно до положень внесення записів до трудової книжки. Згідно з цими записами ОСОБА_2 працював з 06.08.1981 по 28.10.1981, з 02.01.1984 по 28.11.1985, з 12.03.1990 по 24.10.2001 з 15.07.2003 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 12.05.2008 працював на посадах помічника машиніста тепловозу (локомотиву), машиніста тепловозу Макіївського ордена Леніна металургійного заводу ім. С.М. Кірова (в подальшому - ОП Макіївський металургійний комбінат ім. С.М. Кірова, ВАТ «Макіївський металургійний комбінат»), тобто за професіями, які включені до Списку №2 як такі, що дають право на отримання пенсії за вислугу років. Крім того, з січня 1998 року по вересень 2008 року включно за позивача Макіївським металургійним комбінатом і Макіївським металургійним заводом систематично сплачувався єдиний соціальний внесок, що додатково підтверджує перебування позивача у трудових відносинах із вказаними підприємствами.

Отже, відмова управління у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_2 періоду роботи з 06.08.1981 по 28.10.1981, з 02.01.1984 по 27.11.1985, з 12.03.1990 по 31.12.1999, з 01.04.2005 по 12.05.2008 на Макіївському ордена Леніна металургійному заводі ім. С.М. Кірова (в подальшому - ОП Макіївський металургійний комбінат ім. С.М. Кірова, ВАТ «Макіївський металургійний комбінат») є такою, що не перебуває у відповідності з діючим законодавством України і порушує право позивача на пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України, оскільки позивачем насамперед надана відповідачеві трудова книжка, записи якої беззаперечно підтверджують його роботу на відповідній посаді у відповідні спірні періоди.

Пункт 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. 18.11.2005 наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383, передбачає, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей - уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. Постановою КМУ від 12.08.1993 №637.

Таким чином, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис. Записи трудової книжки ОСОБА_2 виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження спеціального стажу не має бути обов'язковою умовою для такого підтвердження.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що позивачем наданий до управління дублікат трудової книжки, і саме це є підставою для проведення перевірки зазначених в ній відомостей, суд не бере до уваги при прийнятті рішення, оскільки така позиція відповідача не ґрунтується на нормах законодавства, яке не розмежує юридичні наслідки оцінки змісту оригіналу документу та його дублікату.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення за вислугою років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, і ці обидві складові наявності такого права доведені позивачем.

Таким чином, суд доходить висновку, що відмова у зарахуванні до спеціального стажу ОСОБА_2 спірних періодів роботи є неправомірною і ці періоди мають бути зараховані до спеціального стажу позивача.

В той самий час, суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відповідача призначити і виплатити йому пенсію за вислугою років не може бути задоволена з таких підстав.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, підміняючи дискреційні функції УПФУ.

Разом з цим рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії ґрунтувалось тільки на неможливості включення до пільгового стажу позивача спірних періодів, які, як встановлено судом, підлягають зарахуванню до спеціального стажу.

Отже, після скасування рішення відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву позивача від 01.12.2016 і прийняти рішення з урахуванням до спеціального стажу спірних періодів праці позивача. на підставі положень Закону №1778 та Порядку № 22-1.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що для повного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог відповідно до ч.2 ст.11 КАС України та, зобов'язавши відповідача зарахувати спірні періоди до спеціального стажу позивача відповідно до п.«а» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», разом з цим зобов'язати управління розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням цих спірних періодів.

Згідно зі ст.94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно до задоволених судом вимог.

На підставі вищевикладеного, Конституції України, ст.ст.55, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст.11, 17-18, 94, 99-100, 107, 158-163, 1832, 185-186, 256 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 2877 від 28.02.2017 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугою років згідно із пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області зарахувати періоди роботи ОСОБА_2 з 06.08.1981 по 28.10.1981, з 02.01.1984 по 27.11.1985, з 12.03.1990 по 31.12.1999, з 01.04.2005 по 12.05.2008 до спеціального трудового стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 01.12.2016 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області судовий збір в розмірі 426 (чотириста двадцять шість) гривень 66 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В.С. Салькова