Справа № 826/4287/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 вересня 2017 року № 826/4287/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Качура І.А., Федорчука А.Б., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, бездіяльності та рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у невчиненні дій по внесенню до Єдиного реєстру поданого позивачем 20.11.2014 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт індивідуального житлового будинку та господарських будівель, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта за адресою: АДРЕСА_1

- визнання протиправними рішення, дій відповідача по поверненню декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

- зобов'язання відповідача внести відомості щодо зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації до Єдиного реєстру, в зазначену дату отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка здійснила будівництво об'єкту нерухомості.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/4287/17 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті позивач підтримала позов та просила задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, а також відсутність заперечень з цього приводу з боку представників сторін, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду, постановленою у порядку письмового провадження, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивачем через Центр надання адміністративних послуг подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єкта «Індивідуальний житловий будинок та господарські будівлі» за адресою: АДРЕСА_1 Вхідна кореспонденція Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - Департамент) зареєстрована 20.11.2014 року за №7/10-3-2011/5.

За результатами розгляду зазначеного повідомлення, листом Департаменту від 19.12.2014 року №7/10-87/1912/02 позивачка повідомлено, що останньою неповно вказано відомості щодо земельної ділянки. Відповідно до форми повідомлення, необхідно зазначити дату, серію та номер документа, на підставі якого земельна ділянка використовується для будівництва.

Незважаючи на викладене, позивачем у 2015 році подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Вхідна кореспонденція Департаментом зареєстрована 16.12.2015 року за №10/10-3-1612/89-П.

Однак, за результатами розгляду декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта «Індивідуальний житловий будинок та господарські будівлі» за адресою: АДРЕСА_1 при здійсненні її перевірки, Департаментом виявлено, що така декларація оформлена із порушеннями встановлених вимог, а саме: у п. 3 невірно зазначено інформацію про реєстраційний номер повідомлення. Згідно зданими Єдиного реєстру КС 51 зареєстровано на іншу особу та інший об'єкт будівництва; кожна сторінка декларації повинна бути підписана замовником.

У зв'язку з викладеним, листом Департаменту від 29.12.2015 року №10/10-195/2912/02 позивача повідомлено про повернення їй декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта «Індивідуальний житловий будинок та господарські будівлі» за адресою: АДРЕСА_1

Вважаючи, що зазначеними вище діями та рішеннями суб'єкта владних повноважень порушено права та інтереси позивача, остання звернулася до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До останніх відносяться Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальний орган - Департамент.

Так, 12.03.2011 року набрав чинності Закон, який на законодавчому рівні закріпив декларативний принцип у сфері містобудування. На виконання норм цього закону були внесені відповідні зміни до законодавства та прийняті постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (далі - Порядок №461 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Загальні засади отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт визначені ст.ст. 34, 36 Закону.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону, замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Судом встановлено, що згідно з формою повідомлення про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яка була затверджена на момент подання позивачем повідомлення, у графі «Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі» передбачено зазначення державного акту, свідоцтва про право власності на землю (дата, серія, номер), договору оренди/суперфіцію (дата, номер).

Однак, як встановлено уповноваженим на те органом, позивачем у повідомлені не зазначено необхідної інформації, а саме: дати, серії та номеру документу, на підставі якого земельна ділянка використовується для будівництва.

Згідно з п.п. 6, 9 Порядку ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року №92, формування даних для внесення їх до реєстру здійснюється на підставі інформації, наданої замовниками або їх уповноваженими особами.

До реєстру вносяться відомості про:

а) назву, дату та номер повідомлення, декларації, дозволу, сертифіката, у тому числі відомості про повернення декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків та надання відмови у видачі дозволів чи сертифікатів;

б) найменування та місцезнаходження об'єкта будівництва;

в) замовника: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ, номер телефону; для фізичних осіб - прізвище, ім'я та по батькові, серія і номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті), місце проживання;

г) орган державного архітектурно-будівельного контролю, яким було внесено відповідні дані до реєстру;

ґ) підрядну, проектну організацію (за наявності) (найменування, місцезнаходження, код за ЄДРПОУ, серія та номер ліцензії (за наявності));

д) авторський і технічний нагляд (прізвище, ім'я та по батькові особи, яка його здійснює, серія та номер кваліфікаційного сертифіката);

е) документ, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (назва, реєстраційний номер, дата видачі, орган, що видав документ).

Відповідно до Порядку №461, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно- будівельного контролю два примірники декларації щодо об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Суд звертає увагу, що дані до декларації вносяться замовником самостійно. Замовник не підтверджує внесену інформацію документами.

Враховуючи зазначене, замовником будівництва - позивачем, як вже зазначено вище, через Центр надання адміністративних послуг подано до Департаменту декларацію готовність до експлуатації об'єкту, однак Департамент листом від 29.12.2015року №10/10-195/2912/02 повернув останню на доопрацювання.

Згідно з п.п. 19, 20 Порядку №461, у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації.

Разом з тим, як зазначено у письмових запереченнях проти позову та не спростовано позивачем, повторно остання для реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта не зверталася.

Таким чином, підсумовуючи все вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, бездіяльності та рішень, зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Суддя І.А. Качур

Суддя А.Б. Федорчук