Справа № 428/8219/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/8219/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Перехода Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Перехода Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Перехода Сергія Олександровича серії БР № 843785 від 24.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, він 24 липня 2017 року о 13-40 год. в м. Сєвєродонецьку на перехресті вулиць Науки та Донецька, під час керування автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9.ґ Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що постанова є незаконною та складена з порушенням вимог, оскільки не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а також посадова особа, яка винесла зазначену постанову, при розгляді справи допустила істотні порушення процесуальних прав позивача. Тому вказану постанову він просить скасувати та визнати протиправною.

В судовому засіданні позивач визнав, що це саме він керував автомобілем до його зупинки на місці вчинення правопорушення. Позивач стверджував, що зупинка була вимушеною та сталася внаслідок несправності автомобілю (двигун автомобіля заглух і не заводився), після чого він ввімкнув аварійні сигнали. Також позивач визнав, що автомобіль, який був під його керуванням зупинився не там, де це зображено на наданій позивачем схемі, а значно ближче до місця, де розташований виїзд з кругового перехрестя на вулицю Вілєсова. Позивач не зміг пояснити, чому на пропозицію інспектора він не сів за кермо автомобілю та не продемонстрував технічну несправність автомобіля, тобто не спробував завести двигун автомобілю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що постанова серії АР № 662764 від 24.04.2017 року складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстав для її скасування немає.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оглянувши відеозапис правопорушення, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

24.07.2017 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Переходом Сергієм Олександровичем в м. Сєвєродонецьку на перехресті вулиць Науки та Донецька, було винесено постанову серії БР № 843785 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_3 24 липня 2017 року о 13-40 год. в м. Сєвєродонецьку на перехресті вулиць Науки та Донецька, під час керування автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9.ґ Правил дорожнього руху України.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 15.9 розділу 15 «Зупинка і стоянка» Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, об'єктивно підтверджується відеозаписом правопорушення.

Посилання позивача на те, що інспектор відмовив у задоволенні його клопотання про перенесення розгляду справи не підтверджуються відеозаписом правопорушення, доказів заявлення такого клопотання письмово або усно позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що його зупинка була вимушеною, на думку суду, є повністю необґрунтованими та спрямовані на ухилення позивача від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. Позивач стверджує, що його зупинка була вимушеною та сталася внаслідок несправності автомобілю (двигун автомобіля заглух і не заводився). Разом з тим з відеозапису вбачається, що інспектори пропонували позивачу продемонструвати технічну несправність автомобілю з метою об'єктивного розгляду питання про необхідність притягнення його до відповідальності, а саме сісти за кермо автомобіля та спробувати завести двигун. У відповідь позивач протягом всього часу спілкування з інспекторами не вчинив жодних дій щодо демонстрації нібито існуючої технічної несправності, яка перешкоджає руху автомобіля, а навпаки продовжив поводитися зухвало та відмовлявся пред'являти документи для огляду інспектором.

На правильність вищевказаного висновку суду вказує також характер розташування автомобілю на перехресті, а саме автомобіль був зупинений рівно уздовж бордюру. На думку суду, такий характер розташування автомобілю не відповідає версії позивача про технічну несправність двигуна автомобілю та несподівану зупинку роботи двигуна під час руху.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що він не здійснював зупинку транспортного засобу на місці вчинення правопорушення, спростовуються визнанням самим позивачем в судовому засіданні того факту, що це саме він керував автомобілем та здійснив зупинку.

Стосовно посилань позивача на те, що він здійснив зупинку автомобілю згідно із вимогами пункту 15.9 «г» суд зазначає наступне.

По-перше, з системного аналізу п. 1.10, п. 10.4, підпункту «ґ» пункту 15.9 ПДР України, п. 4.10 розділу «Наказові знаки», п. 1.2 розділу 1 «Попереджувальні знаки» ПДР України вбачається, що ПДР України розрізняють т-подібні перехрестя та перехрестя із круговим рухом. Тобто, перехрестя із круговим рухом не є т-подібними перехрестями і на них не розповсюджується виключення підпункту «ґ» пункту 15.9 ПДР України («за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга»). На правильність вказаного висновку суду вказує також те, що перехрестя із круговим рухом не містять бокового проїзду, такий проїзд за формою перехрестя може існувати лише на т-подібному перехресті.

Застосування іншого підходу призведе до того, що водії зможуть зупиняти автомобілі прямо на перехрестях з круговим рухом, що в свою чергу суттєво ускладнить рух на таких перехрестях та призведе до виникнення аварійних ситуацій.

По-друге, навіть якщо ПДР України встановлювали би, що перехрестя із круговим рухом є т-подібними перехрестями, то виключення підпункту «ґ» пункту 15.9 ПДР України розповсюджувалося би лише на ті ситуації, в яких зупинка була здійснена проти бокового проїзду. В судовому засіданні позивач визнав, що автомобіль, який був під його керуванням зупинився не там, де це зображено на наданій позивачем схемі, а значно ближче до місця, де розташований виїзд з кругового перехрестя на вулицю Вілєсова. Тобто, зупинка автомобілю була здійснена позивачем навіть всупереч його власній версії щодо зупинки «проти бокового проїзду» з вулиці Донецької.

За таких обставин, відповідачем було доведено, що у діях позивача 24.07.2017 року був наявний склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Перехода Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дні її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.Б. Баронін