Справа № 465/1832/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 рокуЛьвів№876/7819/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Матковської З.М.,
суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,
при секретарі судового засідання: Дутка І.С.
за участю позивача ОСОБА_1 та його представника Кіт С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 21 червня 2017 року у справі №465/1832/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання протиправним, зобов`язання вчинити дії та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання протиправним, зобов`язання вчинити дії та скасування рішення.
Постановою Франківського районного суду міста Львова від 21 червня 2017 року позов задоволено частково. Скасовано рішення №17362/03-11 від 03.11.2016 суб`єкта владних повноважень Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо не призначення пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо не призначення і не нарахування ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Залізничне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області, 12.08.1997 року, адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на десять років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії на підставі посвідчення ліквідатора другої категорії та запису у військовому квитку, починаючи з 25.10.2016. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечили, просили скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Відповідач в судове засідання явку у повноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_1 відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серія НОМЕР_3 , що видане 18.06.1997, віднесений до 2 категорії і має право на пільги встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З 06 травня 1985 року по 06 червня 1987 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 на посаді водія, військове звання рядовий. ОСОБА_1 за час проходження військової служби в частині НОМЕР_4 (особливий склад військової частини) приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується архівною довідкою Федеральної служби Російської Федерації від 08.09.2016 р. №9/20/4-896у.
Згідно з військовим квитком НОМЕР_5 ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в період з 30 квітня по 20 травня 1986 року.
Після досягнення 50 років позивач звернувся до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням №17362/03-11 від 03.11.2016 Залізничне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова відмовило у призначенні пенсії за віком, оскільки у довідці про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підтверджено дні виїзду в зону та не уточнено населений пункт де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Отже, право на пенсію за віком згідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутнє.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що надані позивачем документи у їх сукупності підтверджують його статус як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а отже дають право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення віку на 10 років.
За змістом ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
В силу ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», документами, які підтверджують статус громадян та дають право користуватись пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».
При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Водночас, у разі неможливості подання довідки №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про періоди роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити виконання робіт в зоні довідками військових частин про виконання робіт в зоні, архівними документами Міністерства оборони.
Відповідно до довідки №29 від березня 1998 року військової частини НОМЕР_4 видно, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії в першій зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 30 квітня по 20 травня 1986 року.
Статтею 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що довідки про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є лише підставою для визнання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Твердження відповідача про відсутність підстав призначення позивачу пільгової пенсії по причині неможливості встановити населений пункт, де виконувались роботи позивачем, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадянина, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим законом.
Судом встановлено, що позивач з 30 квітня 1986 року по 20 травня 1986 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що доведено відповідним посвідченням, яке є безстроковим і діє на всій території України, тому має право на надання пенсії із зменшенням пенсійного віку на десять років.
Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 21 червня 2017 року у справі №465/1832/17 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний

Повний текст ухвали складено 12.09.2017р.