Справа № 303/946/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/5773/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання Торкот Д. О.;

позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання незаконним дій інспектора роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 704063 від 10 лютого 2017 року відносно позивача та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП; визнання протиправною та скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 704063 від 10 лютого 2017 року, винесену інспектором роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 та закриття провадження в справі; визнання неправомірними дій та рішення інспектора роти патрульної поліції № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 в частині, що стосується тимчасового затримання транспортного засобу марки «MAZDA», модель «СХ 5», державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом його доставлення евакуатором для зберігання на спеціальний майданчик, в порядку ст. 265-2 КУпАП; стягнення з держави України в особі Державного казначейства України на користь позивача завдану майнову шкоду (збитки) в розмірі 700,00 грн., яка включає витрати на оплату евакуатора; стягнення з держави України в особі Державного казначейства України на користь позивача завдану моральну (немайнову) шкоду в розмір 50000,00 грн.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано дії інспектора роти патрульної поліції № 5 батальйону УПП у м. Ужгород та м. Мукачеві ОСОБА_3 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення серії АР № 704063 від 10 лютого 2017 року, відносно ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 гривень за порушення частини 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення незаконними. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №704063 від 10 лютого 2017 року винесену інспектором роти патрульної поліції № 5 батальйону №1 УПП у м. Ужгород та м. Мукачеві ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 скасовано. Провадження у справі закрито. Визнано неправомірними дії та рішення інспектора роти патрульної поліції № 5 батальйону № 1 УПП у м.Ужгород та м.Мукачеві ОСОБА_3 в частині, що стосується тимчасового затримання належного транспортного засобу марки «MAZDA», модель «СХ 5», державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом його доставлення евакуатором для зберігання на спеціальний майданчик, в порядку статті 265-2 КУпАП. Постановлено стягнути з держави Україна в особі Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду (збитки) в розмірі 700 гривень, яка включає витрати на оплату евакуатора. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем інспектором роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та його представник, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечили та просять відмовити в задоволенні такої.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 704063 від 10 лютого 2017 року, складеної інспектором роти №5 батальйону №1 УПП у містах Ужгород та Мукачево ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, притягнуто ОСОБА_1, за те, що о 13 годині 50 хвилин 10 лютого 2017 року він здійснив зупинку автомобіля марки «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1, в місці виїзду з прилеглої території чим суттєво перешкоджав заїзду та виїзду транспортних засобів, чим порушив п.п.15.9 Правил дорожнього руху України (а.с.6).

Також, відповідно до копії Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10 лютого 2017 року, складеного інспектором роти № 5 батальйон УПП у м.Ужгород та м.Мукачево ОСОБА_3 у присутності свідків: ОСОБА_4 ОСОБА_5 згідно статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу марки «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом блокування та доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: м.Мукачево, вул.Ужгородська, 25 (а.с.7).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконання посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів над іншими, додержанні законності. До того ж, посадова особа керується своєю правосвідомістю. Це є дуже важливим чинником у вирішенні питання про оцінку доказів, адже правосвідомість - це ставлення особи до права, його ролі у суспільстві.

Частина 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення України передбачає покарання за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Обставини вчинення даного адміністративного правопорушення повністю викладені у постанові в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 704063 від 10 лютого 2017 року, які є об'єктивними та вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що копією відеозапису, наданого стороною позивача, підтверджено факт адміністративного правопорушення, а саме те, що транспортний засіб марки «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1, стоїть навпроти будинку № 33 по вул. Миру в м. Мукачево, де також є в'їзд та виїзд на дворову територію даного будинку.

Твердження суду першої інстанції про те, що вищевказаний автомобіль виїзду транспортним засобам не перешкоджає, оскільки за час переглянутого відеозапису з території даного будинку виїхало та заїхало два автомобіля, не відповідає дійсності, оскільки з відеозапису вбачається, що для здійснення виїзду автомобілям «Фольцваген Пассат» та «Шкода» довелося здійснити виїзд на тротуар, переїзд через тротуарний камінь, який відділяє тротуар від проїжджої частини дороги, і на місце для паркування автомобілів людей з обмеженими можливостями.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що згідно Акту огляду шляхо-вуличної мережі, складений інспектором № 5 роти № 1 УПП в м. Ужгород та м. Мукачево ОСОБА_3 у присутності свідка ОСОБА_5 та інспектора Асканова Ю. Ю., вбачається, що проведено огляд заїзду у дворову територію будинку № 33 по вул. Миру в місті Мукачеві та встановлено, що ширина автомобіля марки «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_1 - 1 м. 85 см. без врахування бокових дзеркал заднього виду на яких припадає додатково по 13 см., а залишкова ширина проїзду 1 м.75 см. В результаті дослідження, при якому застосували автомобіль екстренної медичної допомоги розмір якого 2 м. 05 см., з'ясували, що в момент порушення Правил дорожнього руху , автомобіль «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_2, суттєво перешкоджав руху транспортним засобам і взагалі унеможливлював проїзд.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 704063 від 10 лютого 2017 року, винесена інспектором роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та не підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання неправомірними дій та рішення інспектора роти патрульної поліції № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 в частині, що стосується тимчасового затримання транспортного засобу марки «MAZDA», модель «СХ 5», державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом його доставлення евакуатором для зберігання на спеціальний майданчик, в порядку ст. 265-2 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає, що така підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Відповідно до положень розділу 12 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, далі Інструкція) тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу (п. 5 розділу 12 Інструкції).

Відповідно до п. 6 розділу 12 Інструкції у разі коли водій зявляється на місці правопорушення під час виконання робіт із завантаження транспортного засобу, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу, а оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. При цьому правопорушення повинно бути усунуте у максимально короткий строк.

Проаналізувавши вищевказані законодавчі положення та обставини справи, зокрема відеозапис, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що поліцейський не мав права проводити тимчасове затримання транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 під час проведення робіт із завантаження транспортного засобу на евакуатор зявився на місце вчинення порушення та міг (згідно вимог Інструкції) усунути правопорушення у максимально короткий строк. Разом з тим, позивач був позбавлений такої можливості, даний факт вбачається із наданого ним відеозапису.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій та рішення інспектора роти патрульної поліції № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 в частині, що стосується тимчасового затримання транспортного засобу марки «MAZDA», модель «СХ 5» державний номерний знак НОМЕР_1 є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з держави України в особі Державного казначейства України на користь позивача завдану майнову шкоду (збитки) в розмірі 700,00 грн., яка включає витрати на оплату евакуатора та завдану моральну (немайнову) шкоду в розмір 50000,00 грн. колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Тобто, зі змісту цієї норми випливає, що в такому порядку розглядаються адміністративним судом вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Основною умовою такого розгляду є те, щоб така вимога була заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин і якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Разом з тим, майнова шкода в розмірі 700,00 грн. була заподіяна ОСОБА_1 неправомірними діями та рішенням інспектора роти патрульної поліції № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 в частині, що стосується тимчасового затримання транспортного засобу марки «MAZDA», модель «СХ 5», державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом його доставлення евакуатором для зберігання на спеціальний майданчик, в порядку статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не органами Державного казначейства України, тобто така позовна вимога заявлена до неналежного відповідача, тому не може бути задоволена.

Додатково, щодо стягнення моральної шкоди суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що згідно з абзацом 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В свою чергу позивачем не наведено в чому саме полягає спричинена йому моральна шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи її розмір, та якими доказами це підтверджується.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необєктивно і всебічно не зясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2017 року в справі № 303/946/17 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання дій протиправними задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії та рішення інспектора роти патрульної поліції № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 в частині, що стосується тимчасового затримання транспортного засобу марки «MAZDA», модель «СХ 5», державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом його доставлення евакуатором для зберігання на спеціальний майданчик, в порядку статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повний текст судового рішення виготовлено 18 вересня 2017 року.