Справа № 819/1116/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1116/17

11 вересня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Твердохліб Н.В.

за участю: представника позивача Луківа Р.М., довіреність від 03.01.2017 року № 01/1816

представника відповідача Мулика П.І., довіреність від 29.12.2016 року № 1022/20.3-03

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (далі - ПАТ "Тернопільгаз", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору та зобов'язання вчинити певні дії, а саме:

- скасувати повністю постанову про стягнення виконавчого збору від 22.06.2017 року ВП № 53831614 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подати органу казначейства подання про повернення з Державного бюджету 1220076,32 грн. перерахованих в рахунок погашення виконавчого збору, на депозитний рахунок Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити вимоги стягувача шляхом перерахування ПАТ "Укртрансгаз" () фактично стягнутих 1220076,32 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 року позовну заяву ПАТ "Тернопільгаз" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору та зобов'язання вчинити певні дії - залишено без розгляду в частині позовних вимог: зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подати органу казначейства подання про повернення з Державного бюджету 1220076,32 грн. перерахованих в рахунок погашення виконавчого збору, на депозитний рахунок Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити вимоги стягувача шляхом перерахування ПАТ "Укртрансгаз" () фактично стягнутих 1220076,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження ВП №53831614 про примусове виконання наказу № 921/311/16-г/5, виданого 21.11.2016 року господарським судом Тернопільської області, про стягнення з ПАТ "Тернопільгаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" 80960211,04 грн. заборгованості за надані послуги з обслуговування обсягів природного газу та 206700,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору, яке закінчено у зв'язку із затвердженням судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення. Водночас, до відкриття виконавчого провадження ВП №53831614 було проведено часткове погашення заборгованості у розмірі 9960211,04 грн.

Позивач вказує, що в даному випадку примусового виконання рішення не відбулось, а відтак, 22.06.2017 року державним виконавцем безпідставно винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №53831614 у розмірі 5900593,68 грн. в порушення частини другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження". За таких підстав, вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та в обґрунтування своєї правової позиції послався на приписи Закону України "Про виконавче провадження". Наголосив, що постанова про стягнення виконавчого збору від 22.06.2017 року ВП № 53831614 була винесена після наданого державним виконавцем строку на добровільне виконання рішення та після проведення державним виконавцем заходів по примусовому виконанню виконавчого документу, з урахуванням вимог чинного законодавства. За таких обставин вважає, оскаржувану постанову законною та не вбачає правових підстав для її скасування.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін по справі, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 25.10.2016 року у справі № 921/311/16-г/5 стягнуто з ПАТ "Тернопільгаз" () на користь ПАТ "Укртрансгаз" (код ЄДРПОУ 300191,04 грн. заборгованості за надані послуги з обслуговування обсягів природного газу та 206700,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору. 21.11.2016 року за судовим рішенням видано наказ.

13.02.2017 року проведено часткове погашення заборгованості у розмірі 9960211,04 грн. відповідно до спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків та теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 66/УТГ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 10.02.2017 року, (а.с.10-11) що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 13.02.2017 року. (а.с.12)

Станом на 31.03.2017 року сальдо на користь ПАТ "Укртрансгаз" складає 76048490,37 грн., про що свідчить акт звірки розрахунків між ПАТ "Укртрансгаз" та ПАТ "Тернопільгаз". (а.с.13)

25.04.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53831614 по примусовому виконанню наказу № 921/311/16-г/5, виданого 21.11.2016 року господарським судом Тернопільської області. (а.с.9) Пунктом 3 даної постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 8116691,10 грн.

14.06.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №53831614 у розмірі 405,02 грн. (а.с.17-19)

Держаним виконавцем примусово з рахунків боржника стягнуто у розмірі 1220076,32 грн. в рахунок погашення виконавчого збору та у розмірі 405,20 грн. в рахунок погашення витрат на проведення виконавчих дій, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями від 23.06.2017 року № 3017 та № 3018. (а.с.69)

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 16.06.2017 року у справі № 921/311/16-г/5 затверджено мирову угоду № 170600117 у справі № 921/311/16-г/5 укладену 02.06.2017 року між ПАТ "Укртрансгаз" та ПАТ "Тернопільгаз" в процесі виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 25.10.2016 року.

22.06.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53831614. (а.с.14)

Цього ж дня, 22.06.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №53831614 у розмірі 5900593,68 грн. (а.с.16)

Вважаючи дану постанову, такою що прийнята з порушеннями норм діючого законодавства, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

При вирішенні справи та прийнятті постанови суд враховує наступні обставини та застосовує такі положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ ).

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону № 1404-VІІІ).

За приписами частини п'ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно пункту 2 частини першої статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Відповідно частини другої статті 74 Закону №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження ВП №53831614 про примусове виконання наказу №921/311/16-г/5, виданого 21.11.2016 року господарським судом Тернопільської області, про стягнення з ПАТ "Тернопільгаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" 80960211,04 грн. заборгованості за надані послуги з обслуговування обсягів природного газу та 206700,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору, яке закінчено у зв'язку із затвердженням судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Разом з цим, судом з'ясовано і це не заперечувалось сторонами, позивачем до відкриття виконавчого провадження ВП №53831614 було проведено часткове погашення заборгованості у розмірі 9960211,04 грн.

За імперативними правилами частини третьої статті 40 Закону №1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (частина друга статті 27 Закону № 1404-VІІІ).

Таким чином, із наведених законодавчих норм слідує, що для стягнення виконавчого збору необхідна наявність двох умов, як то примусове виконання рішення і фактично стягнута сума.

Заходи примусового виконання рішень визначені у статті 10 Закону України №1404, якими відповідно до частини першої вказаної статті є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З огляду на встановлені судом обставини, передбачені наведеною нормою виконавчі дії державним виконавцем не вчинялись.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що оскільки примусового виконання рішення фактично не відбулось, сума з боржника стягнута не була, між стягувачем та боржником погоджено умови щодо погашення заборгованості за умов, встановлених мировою угодою, а тому відсутні правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору. Відтак, постанова про стягнення виконавчого збору від 22.06.2017 року ВП № 53831614 підлягає до скасування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 року у справі № 2а-2171/11/1370, яка в силу статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не доведено правомірність оскаржуваної постанови, про що описано вище. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та зазначених вище положень чинного законодавства, позовні вимоги підлягають до задоволення. Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених частиною другою статті 162 КАС України, де передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про скасування рішення, попередньо визнавши його протиправним.

У відповідності до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, то до відшкодування ПАТ "Тернопільгаз" за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає сплачена сума судового збору в розмірі 88676,91 грн.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 22.06.2017 року ВП № 53831614 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" виконавчого збору у розмірі 5900593 гривень 68 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України () на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" () сплачений судовий збір у розмірі 8508 (вісім тисяч п'ятсот вісім) гривень 91 копійка згідно платіжного доручення № 7329 від 11.07.2017 року, 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок згідно платіжного доручення № 7919 від 25.07.2017 року, 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок згідно платіжного доручення № 7976 від 26.07.2017 року, 30168 (тридцять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 00 копійок згідно платіжного доручення № 8018 від 27.07.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 14 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна

Суддя Мартиць О.І.