Справа № 161/5164/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8687/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Матковська З.М.

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2017 року по справі № 809/2794/13-а за позовом ОСОБА_1 до інспектора Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимировича, адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №253 від 20.03.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2017 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до інспектора Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Вавренчука О.В., адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 253 від 20.03.2017 року. Позов обгрунтовує тим, що 07.03.2017 року інспектором Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Вавренчуком О.В. щодо нього складено протокол № 308-17. У вказаному протоколі інспектор вказує, що 07.03.2017 року позивач порушив правила благоустрою м. Луцька, а саме: самовільно встановив металеву конструкцію (гараж), за будинком АДРЕСА_1 Разом з тим, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 20.03.2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вважає, що обставини встановлені відповідачами не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченим ст. 152 КУпАП, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради щодо складання постанови № 253 від 20.03.2017 року на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП. Визнано протиправною та скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 253 від 20.03.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Судом встановлено, що 07.03.2017 року інспектором Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Вавренчуком О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії № 308-17 відносно позивача за вчинення правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 самовільно встановив металеву конструкцію (гараж), за будинком АДРЕСА_1 чим порушив ст. 152 КУпАП, п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька» від 29.07.2009 року за № 44/2. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 20.03.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька», прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 року № 44/2П 2.5.5.1. на об'єктах благоустрою міста забороняється самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018- 2000, затвердженого та введеного в дію наказом Держстандарту України № 507 від 17 серпня 2000 року, об'єктами класифікації є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Класифікатором визначено, що споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно- монтажних робіт, а будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які створюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів. У пункті 2 Класифікатору під кодом 1242 до будівель віднесено і гаражі. Цей клас включає гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до норми статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління та за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відтак, складом адміністративного правопорушення є сукупність установлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об'єкту, об'єктивній і суб'єктивній сторонам та суб'єкту правопорушення.

Згідно ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Стаття 152 КУпАП передбачає умисну форму вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, в тому числі, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що в протоколі та постанові вказано, що позивач самовільно встановив гараж. Однак, як вбачається з свідоцтва про право на спадщину він успадкував даний гараж після смерті батька ОСОБА_3, а тому даний об'єкт він не будував. Відтак, відповідно до положень Цивільного кодексу позивач успадкував лише майно спадкодавця, при цьому не є правонаступником його дії, зокрема щодо будівництва гаражу.

Крім того, формулювання складу правопорушення «як самовільне встановлення металевої конструкції (гараж)» спростовується матеріалами справи, як в частині особи правопорушника, так і щодо самовільного встановлення спірного гаражу. Суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували відсутність дозвільних документів та спростовували свідчення позивача, але таких доказів ні протокол, ані постанова - не містять. Жодних дій спрямованих на з'ясування суб'єктивної сторони складу правопорушення адміністративна комісія не здійснила, зокрема, не було встановлено ким, в який період часу, на якій підставі було здійснено встановлення металевої конструкції.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження заперечень, які б спростовували доводи позивача, а тому із врахуванням встановлених обставин, апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст., 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2017 року по справі № 809/2794/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська