Справа № 825/1354/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1354/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача та третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діл Трейд" до Державної фіскальної служби України, третя особа, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Чернігівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Діл Трейд» (далі ТОВ «Діл Трейд») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України) та просить визнати протиправною відмову відповідача прийняти подані ним податкові накладні та податкову декларацію з податку на додану вартість, що оформлена квитанціями від 17.08.2017 № б/н та від 22.05.2017 № 1, та вважати податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року прийнятою у день її фактичного отримання органом ДФС - 22.05.2017, а податкові накладні № 1, № 2, № 3 - прийнятими та зареєстрованими у день їх фактичного отримання органом ДФС, а саме: 17.08.2017.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на виконання вимог податкового законодавства ним 22.05.2017, з дотриманням встановлених строків та вимог до форми та змісту, подано в електронній формі до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі Чернігівська ОДПІ) податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року, а також 17.08.2017 податкові накладні № 1 від 02.08.2017, № 2 від 07.08.2017 та № 3 від 10.08.2017. Однак, відповідачем було відмовлено в прийнятті вказаних вище документів, у звязку з порушенням вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, а саме: «можливо, припинено дію договору про визнання електронних документів».

Враховуючи наведене зазначив, що оскільки зареєстровані ним посилені сертифікати відкритих ключів ЕЦП на даний час є діючими, то і договір про визнання електронних документів є чинним/діючим. Крім того, податкове законодавство України не містить такої підстави для не прийняття податкової накладної, як вищевказана. Таким чином, вважає, що дії відповідача по не прийняттю податкових накладних є протиправними і призводять до порушення законних прав товариства та його контрагентів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що за результатами аналізу реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Діл Трейд» по операціях за квітень 2017 року було встановлено ознаки зустрічного транзиту (постачання товару, відмінного від придбаного). Так, податковий кредит платника сформовано за рахунок придбання у ТОВ «ГРИНВИЧ-ЮГ» дистрибюторська компанія» сиру твердого та мякого, у ТОВ «МІКУМАЛ» сухарів панірувальних, маргарину, жирозамінника та молока згущеного. Водночас, податкові зобовязання сформовано за рахунок виконаних робіт по монтажу ТОВ «АВАТ-БУД-ТРЕЙД», установці кабелю, монтажних робіт ПП «Лідер Груп» та комплексного прибирання приміщень ТОВ «Укрсівертехнологія» і ТОВ «ОСОБА_5 сервіс».

Враховуючи наведене вважає, що в діях товариства вбачаються ознаки здійснення операцій без настання реальних наслідків, створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, а тому відповідач правомірно відмовив ТОВ «Діл Трейд» в реєстрації вищевказаних податкових накладних та документів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

ТОВ «Діл Трейд» є юридичною особою, зареєстрованою у встановлено законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.01.2017 внесено відповідний запис. Позивач перебуває на обліку в Чернігівській ОДПІ (а.с. 20-22).

Судом встановлено, що 25.04.2017 між позивачем (платник податків) та Чернігівською ОДПІ було укладено договір про визнання електронних документів № 1, з метою спрощення надання податкової звітності з використанням телекомунікаційних каналів звязку, який відповідно до копії квитанції № 2, реєстраційний номер НОМЕР_1, податковим органом «прийнято» (а.с. 34-36).

Відповідно до п. 1 Договору, предметом договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях, як оригіналу.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що орган ДФС зобовязаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх компютерну обробку.

Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів (п. 3 ст. 6 Договору).

22.05.2017 позивачем подано до ДФС України податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року (а.с. 26, 28, 30, 32).

Також, 17.08.2017 ТОВ «Діл Трейд» направило відповідачу за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення у вигляді електронного файлу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкові накладні: від 02.08.2017 № 1, від 07.08.2017 № 2 та від 10.08.2017 № 3.

Однак, відповідно до квитанцій вищевказані податкові накладні та декларація з податку на додану вартість не були прийняті до реєстрації, оскільки виявлено помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДФС України від 10.04.2008 № 233, а саме: «. Можливо, припинено дію договору про визнання електронних документів» (а.с. 27, 29, 31, 33).

Вважаючи вищевказану відмову контролюючого органу протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, серед інших обовязків платників податків передбачено і обовязок складати звітність, що стосується обчислення та сплати податків і зборів (пп.16.1.2 п.16.1 ст.16) та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням та сплатою податків і зборів (пп.16.1.3 п.16.1 ст.16).

Підпунктом 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, визначені в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 № 320/15011 (далі - Інструкція № 233).

Пунктом 1 розділу 2 вказаної Інструкції закріплено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Для подання податкових документів в електронному вигляді платник податків, серед іншого, має заповнити та подати до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору про визнання електронних документів, а орган ДПС де зареєстрований платник податків, на його запит, приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів; звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС; після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

Пунктом 5 розділу III Інструкції № 233 встановлено, що платник податків:

отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа-суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці;

отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст тримірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки);

надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії;

після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Відповідно до п. 7 розділу III Інструкції № 233, при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення. Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків. За відсутності у платника податків посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податків накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП керівника, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

Платником податків фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності електронні цифрові підписи накладаються у такому порядку:

першим ЕЦП платника податків - фізичної особи, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків (за наявності);

після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків;

після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Аналізуючи зазначені вище норми права, колегія суддів дійшла до висновку, що підставами для відмови у прийнятті податкової звітності є:

- недійсність електронного цифрового підпису;

- закінчення строку дії сертифіката відкритого ключа;

- наявність помилок у податковій накладній та у розрахунку до неї або декларації з податку на додану вартість.

Вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) встановлені ст. 201 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Приписами п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних регулює Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 4 Порядку № 1246, до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких комісією, визначеною пунктом 201.16 статті 201 Кодексу (далі - комісія), прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200 1.3, 200 1.9 статті 200 1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування (п. 5 Порядку № 1246).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Як встановлено в п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (п. 15 Порядку № 1246).

Отже, податковим законодавством передбачено обов'язок контролюючого органу щодо прийняття для реєстрації податкових накладних та визначений вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено право платника податків подавати за його вибором податкову декларацію засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Згідно із п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п. 49.4 ст. 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Як було встановлено судом, 22.05.2017 позивач подав до контролюючого органу на реєстрацію податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року, яка також не була прийнята.

Також, 17.08.2017 ТОВ «Діл Трейд» реєструвало податкові накладні від 02.08.2017 № 1, від 07.08.2017 № 2 та від 10.08.2017 № 3, які були доставлені до ДФС України, однак не прийняті відповідачем.

Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій, причиною для відмови у прийнятті вищевказаних первинних документів бухгалтерського обліку є: «Виявлено помилки: Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - . Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів».

Однак, зі змісту укладеного між позивачем та Чернігівською ОДПІ договору про визнання електронних документів слідує, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Отже, в силу приписів Податкового кодексу України та умов договору, відповідач має право розірвати договір в односторонньому порядку виключно у двох випадках: не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміна позивачем місця реєстрації.

Проте, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що договір від 25.04.2017 № 1 прийнятий Центральним порталом прийому звітності ДФС України, про що свідчить квитанція № 2 реєстраційний номер документу НОМЕР_2 (а.с. 34-36).

Крім того, отримавши вищевказані повідомлення ТОВ «Діл Трейд» 18.08.2017 із Чернігівською ОДПІ уклало новий договір про визнання електронних документів № 3, в прийнятті якого було відмовлено у звязку із чинністю договору про визнання електронних документів від 25.04.2017 № 1, про що зазначено у квитанції № 1 (а.с. 37-40).

Тобто, на виконання вимог вказаної вище Інструкції, позивач має відповідний договір, термін дії якого не сплив, але не має можливості надсилати звітність засобами електронного зв'язку, оскільки сервіс надає відповідь про можливе його припинення. При цьому, матеріали справи не містять доказів, що позивач повідомлявся про розірвання (припинення) договору про визнання електронних документів.

Таким чином, договір не втратив своєї юридичної значимості для реалізації позивачем свого права на подання звітності в електронному вигляді. Враховуючи, що договір про визнання електронних документів не розірваний (припинений) у встановленому законом порядку та продовжує свою дію, то відповідач зобов'язаний за цим договором здійснити прийняття поданих ТОВ «Діл Трейд» документів, а саме: податкові накладні від 02.08.2017 № 1, від 07.08.2017 № 2 та від 10.08.2017 № 3; податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача та третьої особи на положення постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», оскільки предметом розгляду даної справи є інші підстави для неприйняття податкових накладних та декларації з податку на додану вартість, про які йдеться у відповідних повідомленнях (квитанціях).

Таким чином, враховуючи, що податкові накладні оформлені позивачем відповідно до вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а декларація з податку на додану вартість з дотриманням положень пунктів 48.3 та 48.4 ст. 48 вказаного Кодексу, а саме: складені платником податку на додану вартість та містять усі обов'язкові реквізити, колегія суддів дійшла висновку про відсутність будь-яких правових підстав для відмови у прийнятті вищевказаних документів.

При цьому, колегія суддів враховує, що всі електронні документи (податкові накладні, декларація) подавались позивачем до Чернігівської ОДПІ та були доставлені до ДФС України, як адміністратора автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів», та не прийняті саме ДФС України, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною відмову відповідача прийняти подані ТОВ «Діл Трейд» податкові накладні та податкову декларацію з податку на додану вартість, що оформлена квитанціями від 17.08.2017 № б/н та від 22.05.2017 № 1, та вважати податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року прийнятою у день її фактичного отримання органом ДФС - 22.05.2017, а податкові накладні № 1, № 2, № 3 - прийнятими та зареєстрованими у день їх фактичного отримання органом ДФС, а саме: 17.08.2017, - є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, за наведених обставин та відповідно до ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства, зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Діл Трейд» мають бути задоволені.

Відповідно до п. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діл Трейд" - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Державної фіскальної служби України прийняти подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Діл Трейд" податкові накладні № 1 від 02.08.2017, № 2 від 07.08.2017, № 3 від 10.08.2017 та податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року, оформлену квитанціями від 17.08.2017 № б/н та від 22.05.2017 № 1.

Визнати прийнятими і зареєстрованими у день фактичного отримання Державною фіскальною службою України: податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року - 22.05.2017, податкові накладні № 1 від 02.08.2017, № 2 від 07.08.2017 та № 3 від 10.08.2017 - 17.08.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діл Трейд" () судові витрати в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді: Л.О. Житняк

ОСОБА_2