Справа № 813/2325/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9030/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Носа С.П., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску ГУ ДФС у Львівській області від 03.04.2017 року № Ф- в сумі 30 507,11 грн, визнання протиправним та скасування рішення від 03.04.2017 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій в сумі 6 101,42 грн за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 квітня 2017 року № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 19 116, 35 грн, у тому числі 15 293,08 грн основний платіж та 3 823,27 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2017 року № НОМЕР_3, яким збільшено суму грошового зобовязання з військового збору на 1 648,43 грн, у тому числі 1 318,75 грн основний платіж та 329,68 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2017 року № НОМЕР_4, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 21 979,62 грн, у тому числі 17 583,70 грн основний платіж та 4 395,92 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Львівській області та податкові повідомлення-рішення прийнято безпідставно, оскільки відповідач зробив висновок згідно висновків акту перевірки в ході проведення якої встановлено нібито маніпулювання показниками податкової звітності, а саме те, що ФО-П ОСОБА_1 придбав вугілля в ТзОВ СТ «Іскра», походження якого невідоме, оскільки згідно проведеного аналізу баз даних Податкового Блоку встановлено, що протягом 2015 року ТзОВ СТ «Іскра» вугілля не придбавало. На підставі пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, ФО-П ОСОБА_1 було подано до ДФС у Львівській області відповідні заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких отримав відповідь про їх відхилення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що відповідач не проводив порівняльного аналізу податкової звітності ФО-П ОСОБА_1 та ТзОВ СТ «Іскра», якою в розумінні статті 46 Податкового кодексу є податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2015 року з додатком 5 «Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів». Коли в матеріалах справи наявна така податкова звітність ФО-П ОСОБА_1 та ТзОВ СТ «Іскра» з додатками 5, яка не містить жодних розбіжностей і спростовує твердження контролюючого органу про невідповідність показників податкової звітності.

На понесенння витрат по операції придбання вугілля у грудні 2015 року ФО-П ОСОБА_1 представлено накладні, наряди, довіреності на отримання матеріальних цінностей; договори про оренду та надання послуг вантажного автомобіля та екскаватора, акти прийому-здачі виконаних робіт, рахунки-фактури, акти приймання-передачі вугільної продукції, платіжні вимоги, відомість 3.1 аналітичного обліку розрахунків з покупцями та замовниками до рахунку 362 за грудень 2015 року, виписки по рахунку, податкові накладні. Отже, вказані документи належно оформлені та підтверджують реальність господарської операції, що складає підстави для скасування податкового повідомлення-рішення (ППР) № НОМЕР_4 від 03.04.2017 року.

Всі інші ППР є похідними від вищевказаного та підлягають скасуванню, зокрема й вимога про сплату боргу та рішення зі штрафною санкцією.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона відповідача покликається на те, що перевіркою встановлено, що позивачем завищено витрати за 2015 рік в сумі 87 916, 74 грн в звязку із включенням до витрат вартості придбаного вугілля в кількості 126 т у ТзОВ СТ «Іскра», походження якого невідоме. Судом не взято до уваги, що контрагент позивача згідно витягу податкової звітності за перевіряємий період не придбавало вугілля протягом 2015 року. Наявність лише отриманої накладної без фактичного здійснення господарської операції не може бути підставою для включення сум у ній до складу валових витрат.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно з висновками акту перевірки від 13.03.2017 року №247/13-01-13-04/НОМЕР_5, встановлено завищення витрат за 2015 рік в сумі 84 583,48 грн у звязку з включенням ФО-П ОСОБА_1 до витрат вартості придбаного у ТзОВ СТ «Іскра» вугілля в кількості 126 тонн на суму 87 916,74 грн, походження якого невідоме.

До висновку про завищення ФО-П ОСОБА_1 витрат за 2015 рік в сумі 84 583,48 грн контролюючий орган дійшов, як вказано у акті, на підставі «аналізу звітності з ПДВ за перевіряємий період», яким встановлено невідповідність показників податкової звітності, оскільки аналізом по ланцюгу постачання виявлено, що ТзОВ СТ «Іскра» вугілля протягом 2015 року не придбавало.

Вказане, на думку відповідача, свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення субєкта до схеми формування штучного податкового кредиту, внаслідок чого в порушення норми пп. «а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу ФО-П ОСОБА_1 завищено податковий кредит за грудень 2015 року на суму 17 583,70 грн.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

В ході судового засідання спростовано позицію відповідача, що контрагент позивача СТ ТзОВ «Іскра» протягом 2015 року вугілля не придбавало, адже в грудні 2015 року відокремленими підрозділами ДП «Волиньвугілля» на користь СТ ТзОВ «Іскра» відчужено 126 т вугілля, які того ж дня СТ ТОВ «Іскра» за договором купівлі-продажу передано позивачу, яким дане вугілля відчужено на користь третіх осіб.

З приводу не включення операцій СТ ТОВ «Іскра з ДП «Волиньвугілля» до податкового кредиту позивачем надано пояснення, що ДП «Волиньвугілля» не зареєструвало податкові накладні, по операціях з СТ ТОВ «Іскра» даний факт був зумовлений недостатністю реєстраційної суми.

Крім того на підтвердження реальності операції стороною позивача надані контрольні журнали відвантаження вугілля на користь СТ ТОВ «Іскра» з ДП «Волиньвугілля», які засвідчують реальність господарської операції. Відтак, з врахуванням вищенаведеного колегія приходить до висновку, що позиція податкового органу є передчасною.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, на понесенння витрат по операції придбання вугілля у грудні 2015 року ФО-П ОСОБА_1 представлено накладні, наряди, довіреності на отримання матеріальних цінностей; договори про оренду та надання послуг вантажного автомобіля та екскаватора, акти прийому-здачі виконаних робіт, рахунки-фактури, акти приймання-передачі вугільної продукції, платіжні вимоги, відомість 3.1 аналітичного обліку розрахунків з покупцями та замовниками до рахунку 362 за грудень 2015 року, виписки по рахунку, податкові накладні.

Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.04.2017 року № Ф-, рішення від 03.04.2017 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та прийняття податкових повідомлень-рішень від 03.04.2017 року № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі № 813/2325/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення виготовлено 19.09.2017 року.