Справа № 824/564/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/564/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_5 щодо не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами АТ «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за угодою про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078878 від 15 січня 2015 року з належною їй сумою в розмірі вкладу в сумі 75000,00 грн та відсотків за цією угодою, нарахованих станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вказує про безпідставність та протиправність висновку відповідача щодо визнання нікчемним угоди про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078878 від 15 січня 2015 року, укладеної між нею та АТ «Златобанк», про безпідставне не включення її до переліку вкладників АТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначає, що не має будь якої обставини, яка б свідчила, що зазначений правочин є таким що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Крім цього, позивач вказує, що кошти, які знаходяться на її рахунку в банку, не підпадають під обмеження встановлені пунктом 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а інших обмежень стосовно виплати коштів цим Законом не встановлено.

В ході судового розгляду справи судом за згодою позивача здійснено заміну неналежного відповідача - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_5 на належного уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_4.

Крім цього, судом залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідач надав суду заперечення проти позову у письмовій формі, в яких вказував, зокрема, про те, що оскаржувані позивачем дії та рішення є правомірними та обґрунтованими, прийнятими відповідно, на підставі й у межах повноважень, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також зазначав, що угода про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078878 від 15 січня 2015 року була визнана нікчемною, оскільки не відповідала вимогам чинного законодавства. Відповідно до Постанови Національного банку України №777/БТ від 04 грудня 2014 року «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії проблемних». прийнято рішення про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. Відповідно до зазначеного ПАТ «Златобанк» не мав права проводити операції за рахунком ОСОБА_6, оскільки він був стороною за чинним договором з АТ «Златобанк» і така операція призводить до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Зауважив, що перерахування коштів на рахунок позивача здійснено у безготівковій формі з іншого рахунку, тобто кошти надійшли внаслідок «дроблення» рахунку іншого клієнта, та, після цього, позивач не здійснював будь-яких дій з метою використання зазначених коштів до моменту введення у ПАТ «Златобанк» тимчасової адміністрації. З огляду на це, зазначені операції мають на меті отримання коштів не від ПАТ «Златобанк» і не за рахунок банку, а від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто державних коштів. За таких обставин витрати Фонду значно збільшуються без жодних законних підстав. Просив суд у задоволені позову відмовити.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, до суду також надійшли заперечення проти позову, в яких вказано про обставини спірних правовідносин та наведено низку положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просив суд у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, наведених у письмових запереченнях. Водночас вказав про помилковість тверджень, наведених у письмових запереченнях, щодо «дроблення» коштів ОСОБА_6 Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення осіб, яка прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року ОСОБА_6 уклав Договір банківського вкладу №068141 «Універсальний» в національній валюті (далі Договір №068141).

Відповідно до пункту 1.1 Договору №068141 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 4221, де початковою сумою вкладу згідно п. 1.2 зазначено 150000,00 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення від 09 вересня 2014 року від платника ОСОБА_6 на його депозитний рахунок надійшли кошти у розмірі 150000,00 грн (призначення коштів на депозит, угода 068141 від 09 вересня 2014 року).

У звязку з закінченням терміну дії договору №068141, ОСОБА_6 була укладена аналогічна угода № 078873 від 15 січня 2015 року на 75000,00 грн.

Також 15 січня 2015 року ОСОБА_3 уклала Угоду про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078878 (договір банківського вкладу) (далі Угода №078878).

Відповідно до пункту 2.1 Угоди №078878 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 8442, де початковою сумою вкладу згідно п. 2.3 зазначено 75000,00 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії виписки по особовим рахункам з 15 січня 2015 року по 15 серпня 2017 року з рахунку ОСОБА_6 № 4221 в ПАТ «Златобанк» відбулось перерахування грошових коштів в розмір 75000,00 грн на рахунок №422, відкритий в ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_7, призначення платежу: залучення коштів на депозит, угода №078878 від 15 січня 2015 року.

Поряд з цим 04 грудня 2014 року було прийнято постанову Правління Національного банку України №777/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії проблемних».

13 лютого 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову №105 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 лютого 2015 року №30 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк», згідно з яким строком на три місяці з 14 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Златобанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5

12 травня 2015 року постановою Правління Національного банку України №310 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Златобанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 травня 2015 року №99 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_5 строком на 1 рік з 13 травня 2015 року.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» ОСОБА_5 від 08 квітня 2015 року №164/1 визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу, наказом від 17 січня 2017 року №17/01.17-02 внесено зміни до наказу від 08 квітня 2015 року №164/1 шляхом викладення його в новій редакції віднесено до нікчемних всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу, зокрема, транзакції та правочини (договори), укладені ОСОБА_3

ОСОБА_8 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» ОСОБА_5 від 30 січня 2017 року повідомлено позивача, про нікчемність згідно з пунктом 7 та пунктом 9 частини 3 стаття 38 Закону України«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та про вжиття заходів щодо застосування наслідків нікчемного правочину.

Оскільки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» ОСОБА_5 не було включено ОСОБА_3 до переліку (реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, остання звернулась до суду з даним позовом.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15 травня 2017 року №291 замінено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» ОСОБА_5 та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» з 18 травня 2017 року ОСОБА_4

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон №4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Частиною першою статті 4 Закону №4452-VI визначено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною першою статті 11 Закону №4452-VI передбачено, що управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені, зокрема у пункті 2 та пункті 4 частини третьої статті 12 Закону №4452-VI, відповідно яких виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідного до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Частиною другою статті 26 Закону №4452-VI передбачено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Відповідно частин першої-третьої, пятої, шостої статті 27 Закону №4452-VI (в редакції на час початку процедури ліквідації АТ «Златобанк») уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

ОСОБА_8 особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

ОСОБА_8 особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

ОСОБА_8 особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Таким чином, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку вкладники набувають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн, за винятком вичерпного переліку підстав, а уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Частинами другою статті 38 Закону №4452-VI (в редакції на час прийняття відповідачем рішення про нікчемність угоди №078878) встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI (в редакції на час прийняття відповідачем рішення про нікчемність угоди №078878) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переофо

В силу вимог статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною другою статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Як вбачається з обставин справи, згідно умов угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078878 (Договір банківського вкладу) від 15 січня 2015 року банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №4222. Початкова сума вкладу 75000,00 грн. (п.2.3 договору).

Жодних обмежень щодо надходження коштів на рахунок позивача від інших осіб умовами договору не встановлено.

Згідно матеріалів справи та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні з рахунку ОСОБА_6 №4221 в ПАТ «Златобанк» відбулось перерахування грошових коштів в розмір 75000,00 грн на рахунок №422 відкритий в ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_7, призначення платежу: залучення коштів на депозит, угода 078878 від 15 січня 2015 року.

Таким чином судом встановлено та підтверджувалось сторонами в ході судового розгляду справи наявність залишку на депозитному рахунку позивача у розмірі 75000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з цим частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на постанову правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року №777/БТ «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії проблемних», якою встановлено обмеження в діяльності банку, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Проте, зазначена постанова становить банківську таємницю і позивач не міг знати про її зміст та встановлені обмеження.

Посилання відповідача на постанову Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року №777/БТ як на підставу нікчемності угод є необґрунтованим та безпідставним. Саме по собі укладення банком з позивачем угоди №078878 від 15 січня 2015 року у період встановленого обмеження не призводить до автоматичного визнання такої нікчемною, оскільки вона не була такою, що порушувала публічний порядок й відповідає законодавству. Протилежного відповідачем не доведено.

Окрім того, відповідач стверджуючи про нікчемність укладеного з позивачем правочину, посилався на підстави, визначені пунктами 7 та 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

Суд зазначає, що ОСОБА_8 особа Фонду, дійсно, наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників.

Водночас в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено наявності підстав, передбачених пунктами 7 та 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, для визнання нікчемною угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078878 (Договір банківського вкладу) від 15 січня 2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Златобанк».

Умовою ж застосування пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI при встановленні нікчемності правочину є мета надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством. Одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн. прямо встановлена законодавством України, а тому посилання на пункт 7 частини 3 статті 38 вказаного Закону не є належною підставою для визнання правочину, укладеного між позивачем та ПАТ «Златобанк», нікчемним.

Безпідставним є і посилання на пункт 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, оскільки відповідачем не було наведено обґрунтованих доводів та не надано належних доказів на підтвердження того, що укладення з позивачем угоди №078878 від 15 січня 2015 року призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку.

Висновок про нікчемність укладеного з позивачем правочину є таким, що ґрунтується на припущеннях та ймовірності, а отже є необґрунтованим і безпідставним.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Жодних доказів того, що зарахування на поточний рахунок позивача 75000,00 грн спричинило неплатоспроможність ПАТ «Златобанк» відповідачем надано не було.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсною угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078878 (Договір банківського вкладу) та застосування правових наслідків недійсності матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач дійшов помилкового висновку про нікчемність правочину за №078878 й протиправно застосував наслідки його нікчемності, не включивши позивача до переліку владників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду.

Отже, позивача неправомірно було не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» суперечить приписам Закону №4452-VI та є протиправною.

Крім цього, суд зазначає, що позивач, укладаючи угоду №078878 від 15 січня 2015 року, не могла знати про те, що 12 травня 2015 року правлінням НБУ буде прийнято постанову про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК». Невиконання своїх зобовязань Банком не може спричиняти негативні наслідки для позивача як вкладника цього банку.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду справи обставини та наведені вище норми права, суд вважає, що позивач як вкладник є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вона протиправно не була включена до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами АТ «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вирішуючи даний спір суд також керується й одним із найважливіших принципів адміністративного судочинства принципом верховенства права, відповідно до якого згідно частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Наведений принцип є конституційним (стаття 8 Конституції України) і означає пріоритет прав та свобод людини, справедливість і гуманізм у діяльності адміністративних органів.

Отже, вирішуючи адміністративні справи, суд має перш за все виходити із того, що людина, її права та свободи є найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права повинен втілюватись через діяльність судової влади.

Відповідно ж до завдання, яке сформульовано у наведеній вище частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, саме адміністративне судочинство спрямовано на захист прав, свобод, інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади та їх посадових і службових осіб.

Статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначені повноваження суду при вирішенні справи.

Відповідно до частини другої цієї статті у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, заявлені ОСОБА_3 вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами АТ «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та, як похідні від них, вимоги про зобовязання відповідача включити позивача до переліку таких вкладників, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції від 28 липня 2017 року за звернення до суду з даним позовом позивачем (її представником) сплачено судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду є працівником Фонду.

Згідно пункту 9 частини першої статті 19 Закону №4452-VІ джерелами формування коштів Фонду є кошти з Державного бюджету України (у тому числі облігації внутрішньої державної позики).

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведені норми та зважаючи на те, що відповідачем у даній справі є посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то судові витрати, понесені позивачем як судовий збір у розмірі 1280,00 грн, необхідно присудити саме за рахунок указаного Фонду.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 86, 94, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_4 щодо не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами АТ «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_4 включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за угодою про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078878 від 15 січня 2015 року з належною їй сумою в розмірі вкладу в сумі 75000,00 грн та відсотків за цією угодою, нарахованих станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят ) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 14 вересня 2017 року.