Справа № 805/1020/17-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року м. Київ К/800/17374/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Калашнікової О.В.,

суддів: Горбатюка С.А., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі №805/1020/17-а за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі до товариства з обмеженою відповідальністю „Ейч Ар Гарант" про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі звернулось в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Ейч Ар Гарант", в якому просило стягнути з відповідача капіталізованих платежів у сумі 9 029 052,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.10.2016 року засновником відповідача прийнято рішення про припинення юридичниї особи та початок ліквідаційної процедури, відповідач перебуває на обліку відділення, як платник страхових внесків до Фонду. Станом на день подання позову відділення здійснює страхові виплати громадянам, внаслідок отримання ними виробничої травми на цьому підприємстві. Вважає що повинна бути проведена капіталізація платежів у сумі 9 029 052,59 грн. Підприємство відмовляється від сплати капіталізованих платежів у добровільному порядку, внаслідок чого заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року, позовні вимоги залишені без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 12.10.2016 загальними зборами учасників ТОВ „Ейч Ар Гарант" прийнято рішення про припинення юридичної особи в результаті ліквідації про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено відповідний запис.

Внаслідок ліквідації Товариства призначено Ліквідаційну комісію та визначено строк заявлення кредиторами вимог протягом двох місяців з моменту оприлюднення державним реєстратором відповідного повідомлення.

Позивач 25.11.2016 звернувся до Голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю „Ейч Ар Гарант" із заявою про визнання кредитором вимог на суму 9 029 052,59 грн. та перерахування зазначеної суми на особовий рахунок відділення Фонду.

За наслідками розгляду вищевказаного звернення Ліквідаційною комісією товариства з обмеженою відповідальністю „Ейч Ар Гарант" не визнано вимог Фонду та відмовлено у задоволені заяви про визнання кредитором та перерахунку коштів, про що повідомило відповідним листом від 23 грудня 2016 року №635, яке отримано позивачем 23.12.2016, про що свідчить відмітка про отримання на примірнику повідомлення.

Суди першої та апеляційної інстанцій інстанції, залишаючи позовні вимоги без розгляду виходили з того, що позов поданий з пропуском строку звернення до суду визначений у ч.5 ст.112 Цивільного кодексу України

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо наявності підстав для стягнення 9 029 052,59 грн. - суми платежів, які підлягають капіталізації для розрахунку з потерпілими на виробництві у товаристві з обмеженою відповідальністю „Ейч Ар Гарант".

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.112 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги її кредиторів щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

За змістом статті 110 цього Кодексу юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами; якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частиною 2 статті 1205 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено

Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV(далі - Закон № 1105-XIV), за змістом ст.5 якого основними принципами страхування від нещасного випадку є: паритетність держави, представників застрахованих осіб та роботодавців в управлінні страхуванням від нещасного випадку; своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності; надання державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав; обов'язковість сплати страхувальником страхових внесків; формування та витрачання страхових коштів на солідарній основі; диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві; економічна заінтересованість суб'єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; цільове використання коштів страхування від нещасного випадку.

Згідно зі ст.15 Закону № 1105-XIV страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням.

Відповідно ж до ч.2 ст.46 Закону № 1105-XIV фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок, зокрема, внесків роботодавців, капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом другого пункту 1 Порядку №765 передбачено, що капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

За змістом п.3 Порядку №765 капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

При цьому, вимоги ст.46 Закону № 1105-XIV та положення Порядку №765 поширюються на випадок ліквідації платоспроможної юридичної особи.

Зазначене свідчить про наявність у Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі як такого права на стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Ейч Ар Гарант", що ліквідується, заборгованості зі сплати капіталізованих платежів.

Згідно ч.5 ст. 112 ЦК України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

У відповідності до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.17 Закону № 1105-XIV строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Таким чином, з огляду на положення ч.2 ст.17 Закону № 1105-XIV колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки наслідком пропуску строку визначеного у ч.5 ст.112 Цивільного кодексу України є те, що такі вимоги кредиторів вважаються погашеними.

Без належного встановлення всіх обставин та їх оцінки в сукупності із іншими доказами по справі, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не ґрунтуються на вимогах ст.159 КАС України про всебічність і повноту їх дослідження, отже рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного судами першої та апеляційної інстанції не з'ясовані обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення та не дають можливості суду касаційної інстанції визначитися в правильності правової оцінки обставин у справі як судом першої інстанції та і судом апеляційної інстанції, що являється порушенням ст.ст.159,195 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.227 КАС України підставами для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Під час нового розгляду справи суду необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: