Справа № 825/1237/17
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
13 вересня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1237/17
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Падій В.В.,
за участю секретаря Кондратенко О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачів Мокринської С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командувача Сухопутних військ Збройних сил України, Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
14.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Командувача Сухопутних військ Збройних сил України, Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів.
23.08.2017 представником Військової частини польова пошта НОМЕР_1 у судовому засіданні подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропущенням останнім строку звернення до суду з адміністративним позовом, передбаченого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вищевказане клопотання обґрунтоване тим, що, у відповідності до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. У свою чергу, позивача було звільнено з лав Збройних Сил України 24.06.2017, а згідно інформації, з офіційного сайту Чернігівського окружного адміністративного суду, позовна заява зареєстрована судом 14.08.2017, тобто адміністративний позов подано позивачем з порушенням місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Враховуючи вищевикладене, просить суд адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 23.08.2017 розгляд справи відкладено на 31.08.2017 на 13 год. 45 хв., у зв`язку із необхідністю надання позивачем доказів поважності пропуску ним строку звернення до суду з адміністративним позовом.
13.09.2017 позивачем у судовому засіданні надано заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, яка обґрунтована тим, що позивачу про порушення його прав стало відомо 26.06.2017, а саме з моменту ознайомлення останнього з наказами, які передували його звільненню - наказом Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 10.06.2017 № 258 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора ОСОБА_1 », наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 29.04.2017 № 754 «Про підсумки проведення розслідування за фактом перебування в нетверезому стані майора ОСОБА_1 » та наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 24.06.2017 «По стройовій частині». При цьому, 28.06.2017, згідно наказу начальника Остерського виробничого управління житлово-комунального господарства №35 «Про прийняття на роботу», позивача було прийнято на роботу у Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства на посаду інспектора з благоустрою. У свою чергу, згідно наказу начальника Остерського виробничого управління житлово-комунального господарства від 30.06.2017 № 19 «Про відрядження», ОСОБА_1 було відправлено у м. Львів на 38 календарних днів з 03.07.207 по 09.08.2017. Після повернення з відрядження позивач направив поштою на адресу Чернігівського окружного адміністративного суду адміністративний позов із додатками. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом як такий, що пропущений з поважних причин.
Позивач у судовому засіданні 13.09.2017 проти задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду заперечував у повному обсязі та просив суд визнати причини пропуску ним строку звернення до суду поважними.
Представник відповідачів у судовому засіданні 13.09.2017 підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просив його задовольнити у повному обсязі.
Проаналізувавши клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 , заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом та заслухавши думку позивача і представника відповідачів, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з частиною 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно з частиною 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
За приписами статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».
Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
При цьому, суд зазначає, що у відповідності до частини 3 статті 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
У свою чергу, як вбачається з матеріалів адміністративного позову, про порушення своїх прав позивач дізнався 24.06.2017, а саме під час написання ОСОБА_1 рапорту на ім`я начальника циклової комісії підготовки зенітних ракетних підрозділів Військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в якому останній доповідав про те, що справи та посаду викладача циклової комісії підготовки зенітних ракетних підрозділів Військової частини польова пошта НОМЕР_2 здав, матеріальних цінностей не має та просив зарахувати його на військовий облік до Козелецького районного військового комісаріату (а.с.27).
Разом з тим, до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 10.08.2017, що підтверджується відбитком штемпелю, наявному на конверті (а.с.16), тобто з пропущенням місячного строку, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду з адміністративним позовом.
При цьому, судом не приймаються до уваги, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом від 13.09.2017 обставини поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом, з огляду на наступне.
Так, позивач у вищевказаній заяві зазначив, що причиною, яка перешкоджала йому звернутися до суду у строк, передбачений частиною 3 статті 99 КАС України, став факт його працевлаштування 28.06.2017 та подальшого направлення його у відрядження 30.06.2017 до м. Львову, строком на 38 календарних днів (з 03.07.207 по 09.08.2017).
Разом з тим, вищевказана причина визнається судом безпідставною, оскільки як вбачається з адміністративного позову, останній підписаний позивачем 24.07.2017 та ніщо не перешкоджало ОСОБА_1 , з метою своєчасного направлення адміністративного позову до суду, скористатися послугами поштового зв`язку та надіслати адміністративний позов до Чернігівського окружного адміністративного суду, під час перебування останнього у м. Львові.
Крім того, суд зауважує, що позивачем до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження перебування останнього, у період з 03.07.207 по 09.08.2017, у м. Львові.
У свою чергу, суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що «…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави».
Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Суд звертає увагу на те, що позивачем як у його заяві про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, так і у судовому засіданні не наведено будь-яких поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали б йому своєчасно звернутись до суду з адміністративним позовом.
Згідно частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
За таких обставин та з урахуванням відсутності доказів поважності причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Командувача Сухопутних військ Збройних сил України, Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів, підлягає залишенню без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання представника Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду задовольнити.
Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Падій