Справа № 461/3193/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7567/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Костіва М.В.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року у справі №461/3193/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1198/20500/17 від 19.04.2017 року, прийняту посадовою особою Волинської митниці ДФС, якою до нього застосовано штраф у розмірі 8500,00 грн.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року в позові відмовленою.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема апелянт вказує на те, що суд не прийняв до уваги покликання позивача на той факт, що порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, відбулось у звязку із поломкою транспортного засобу. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 19.04.2017 року заступником начальника Волинської митниці ДФС була винесена постанова у справі №1198/20500/17 про притягнення ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 470 МК України та призначене стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Відповідно до тексту постанови, під час проведення перевірки інформації, в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» САІС ДФС встановлено, що 24.10.2016 року о 00 год. 38 хв. громадянин України ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ А170», р. н. RJA53436, кузов № НОМЕР_1, в митному режимі «транзит».

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 03.11.2016 року. Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А170», р.н. RJA53436, кузов №WDB1680081J309451, що перебуває під митним контролем більше ніж на десять діб.

04.03.2017 року громадянину ОСОБА_1 направлено виклик від 02.03.2017 року вих. №335/03-70-62, щодо явки 10:00 03.04.2017 року на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС для з'ясування обставин та причин не вивезення вищезазначеного транспортного засобу та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил. Громадянин ОСОБА_3, відповідно до реєстру поштових відправлень №860, 09.03.2017 року отримав вищезгаданий лист особисто однак на виклик не з'явився.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що при винесенні спірної постанови в справі про порушення митних правил відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений Конституцією та законами України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Згідно з гл. 55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Крім того, суд звертає увагу на те, що даний транспортний засіб не є транспортним засобом комерційного призначення, однак на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, термін «товар» вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Відповідно до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Судом встановлено, що під час складання протоколу про порушення митних правил 05.04.2017 року, жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України позивач не надав.

Як слідує з матеріалів справи, а саме з акту виконаних робіт №36214 від 08.04.2017 року та надання послуг з технічного обслуговування і ремонту виданий ТОВ «Велет Авто», в автомобілі «MERCEDES BENZ А170», р.н. RJA53436 проведені роботи з діагностики двигуна, заміни компресора кондиціонера, зняття та установка генератора, слюсарні роботи.

Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача, що ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів.

Крім цього, дана причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, а саме: порушення встановленого законом строку переміщення товару у вигляді автомобіля особистого користування, який перебував під митним контролем, до митного органу призначення, оскаржувана постанова прийнята посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року у справі №461/3193/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 15.09.2017р.