Справа № 804/4218/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 р. Справа № 804/4218/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
04.07.2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач) в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1100-13 від 19.07.2016 року, видане Державною податковою інспекцією у Жовтневому (Соборному) районі м. Дніпропетровська (м. Дніпра) ГУ ДФС у Дніпропетровській області;
- стягнути з відповідача на її користь судовий збір, спечений при зверненні з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість винесеного податкового повідомлення-рішення від 19.07.2016 року № 1100-13 про нарахування позивачу транспортного податку в сумі 25 000 грн., оскільки винесено відповідачем без врахування вимог ст. 267 Податкового кодексу України. Вважає, що транспортний податок не повинен нараховуватись, оскільки ринкова вартість транспортного засобу є меншою ніж визначена в п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, отже відсутній обєкт оподаткування, а тому позбавлена обов'язку сплачувати транспортний податок.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року було запроваджено транспортний податок. Згідно з інформацією, отриманої від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вартість легкового автомобіля, що перебуває у власності позивача (марки BMW X6), становить понад 1 033 500 грн. 00 коп. Тому такий автомобіль у 2016 році належав до об'єктів оподаткування транспортним податком.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що сторони у судове засідання не зявились, ухвалою суду від 02.08.2017 року відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що за ОСОБА_1 08 квітня 2014 року зареєстровано автомобіль марки BMW, модель Х6, легковий універсал-В, білого кольору, обєм двигуна 2993 куб.см, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ852749.
19 липня 2016 року Державною податковою інспекцією у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесене податкове повідомлення-рішення №1100-13, яким ОСОБА_1 визначено до сплати суму транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25 000 грн.
Вирішуючи по суті спір по суті, суд виходить з наступного.
З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено у новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
З 01 січня 2016 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України в частині елементів оподаткування транспортним податком відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII.
Згідно нової редакції, підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначений новий обєкт оподаткування.
Отже, з 01 січня 2016 року обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінімальна заробітна плата, встановлена законом на 1 січня 2016 року, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складала 1378 грн., дорівнюють 1 033 500,00 грн.
Вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 вказаної статті Кодексу.
Податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
Під час розгляду справи судом встановлено, що податковим органом при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було зроблено відповідний розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача, вказаний розрахунок не було долучено до матеріалів справи, таким чином, у суду відсутні підстави для беззаперечного висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючий орган правомірно відніс легковий автомобіль, зареєстрований за позивачем, до обєкту оподаткування, оскільки прийняв його за відсутності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обовязковим для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Разом з тим, судом перевірено вартість автомобіля та здійснено розрахунок з використанням Методики. Так, перевіривши отриманий результат на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, встановлено, що середньоринкова вартість легкового автомобіля складає 985 041,76 грн.
Отже, вартість автомобіля позивача - BMW X6, 2013 року випуску, обємом двигуна 2993 куб. см. не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати.
З огляду на вкладне, суд зазначає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що автомобіль, належний позивачці, відносився у 2016 році до обєктів оподаткування.
Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача № 1100-13 від 19.07.2016 року, яким позивачу нараховано податкові зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25 000 грн., не можна визнати таким, що відповідає положенням Податкового кодексу України, що є підставою для його скасування.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, Державною податковою інспекцією у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи слідує, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 640,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 181095146 від 04.07.2017 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 19.07.2016 року № 1100-13, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25 000,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640,00 (шістсот сорок гривень 00 копійок) грн.
Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2