Справа № 295/3722/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенцова Л.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" вересня 2017 р. Справа № 295/3722/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "02" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому здійснити з 01.12.2016 року перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 86 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді;

- визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо застосування у період з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року обмеження призначеного йому довічного грошового утримання граничним розміром;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування, починаючи з 05.01.2017 року до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, календарного періоду проходження з 04.11.1981 року по 29.11.1983 року строкової військової служби, що становить 2 роки 26 днів, та щодо зменшення у зв'язку з цим з 05.01.2017 року розміру довічного грошового утримання з 86 до 82 відсотків від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді;

- зобов'язати відповідача здійснити йому з 01.12.2016 року перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 86 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничним розміром, в тому числі в період з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року; зарахувати починаючи з 24.11.2015 року, та включаючи період з 05.01.2017 року до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, календарний період проходження ним з 04.11.1981 року по 29.11.1983 року строкової військової служби, що становить 2 роки 26 днів;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його користь витрати на оплату судового збору в сумі 640,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач безпідставно зменшив йому нарахування та виплату довічного грошового утримання судді з 86% до 82%, чим порушив його права.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 02.06.2017 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_3 здійснити з 01.12.2016 року перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 86 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Визнано протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо застосування у період з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року обмеження призначеного ОСОБА_3 довічного грошового утримання граничним розміром.

Визнано протиправними дії Житомирського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області щодо не зарахування ОСОБА_3 починаючи з 05.01.2017 року до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, календарного періоду проходження з 04.11.1981 року по 29.11.1983 року строкової військової служби, що становить 2 роки 26 днів, та щодо зменшення у зв'язку з цим з 05.01.2017 року розміру довічного грошового утримання з 86 до 82 відсотків від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Житомирській області здійснити ОСОБА_3 з 01.12.2016 року перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 86 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничним розміром, в тому числі в період з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року, та зарахувати починаючи з 24.11.2015 року та включаючи період з 05.01.2017 року до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, календарний період проходження ним з 04.11.1981 року по 29.11.1983 року строкової військової служби, що становить 2 роки 26 днів.

Присуджено ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства, до стажу роботи судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, зарахувати період проходження строкової військової служби немає підстав. А тому позивачу при проведенні перерахунку довічного грошового утримання у зв'язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати правомірно зменшено довічне грошове утримання з 86% до 82%. Окрім того судом безпідставно задоволено вимоги щодо проведення перерахунку за період з 01.01.2017 по 04.01.2017 та стягнуто судові витрати з відповідача.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Судом встановлено, що позивач з 20.02.1994 року по 15.06.1998 року працював на посаді судді Бердичівського районного суду Житомирської області, а з 16.06.1998 року на посаді судді Апеляційного суду Житомирської області

25.02.2015 року позивач звернувся до Вищої ради юстиції з заявою про внесення подання про звільнення його з посади судді Апеляційного суду Житомирської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Постановою Верховної Ради України 12.11.2015 року ОСОБА_3 було звільнено з посади судді Апеляційного суду Житомирської області. Наказом в.о. голови Апеляційного суду Житомирської області №298-к від 19.11.2015 року позивача виключено зі штату суду.

24.11.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі з заявою про призначення йому довічного грошового утримання у зв'язку з прийняттям Верховною Ради України його відставки.

Листом №19932/04 від 27.11.2015 року позивачу було відмовлено у призначенні та виплаті довічного грошового утримання, у зв'язку з чим він звернувся до суду.

Постановою Богунського районного суду від 29.12.2015 позов ОСОБА_3 було задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі про відмову в призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі призначити ОСОБА_3 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% від заробітної плати, визначеної у довідці № 3-372 від 23.11.2015 року, згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 24.11.2015 року.

У зв'язку з збільшенням мінімальної заробітної плати у грудні 2016 року до 1600 грн, позивач 1 грудня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області №3-740/1321/16 від 01.12.2016

30.03.2017 листом за №142/Р-8 від 30.03.2017 відповідач повідомив позивача про проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у зв'язку із збільшенням мінімальної заробітної плати, але зменшив відсотковий розмір призначеного довічного грошового утримання з 86% до 82%.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини сторін врегульовані нормами Конституції України, Закону України "Про судоустрій та статус суддів", постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України" від 25.01.2008 р. № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Зокрема, суддя після виходу на пенсію або у відставку, використовуючи конституційне право на призначення пенсії державного службовця чи щомісячного грошового довічного утримання, не може бути при цьому позбавлений гарантій незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення в частині перерахунку пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа № 1-8 2016 про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними, положення ряду статей Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-УІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-УІІІ, та відновлено право суддів у відставці на призначення (перерахунок) та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді; за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного утримання: у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання: пенсія або щомісячне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку.

Вказане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

У відповідності до ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відтак розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці залежить від суми грошового утримання діючого судді, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватися перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання і судді у відставці будь-якої судової інстанції системи судів загальної юрисдикції.

З 1 грудня 2016 року на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" збільшився розмір мінімальної заробітної плати до 1600 грн. Тому з 1 грудня 2016 року змінився розмір грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді - посадовий оклад збільшився до 16 000 грн. Як наслідок - має бути здійснений з грудня 2016 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з мінімального розміру заробітної плати в 1600 грн.

Також згідно з пунктами 3, 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, пунктами 2.1,2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30X14.2002 року № 8- 2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 року № 5-5) серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Пунктом 5 вказаної постанови передбачено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач у зв'язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати та, відповідно розміру грошового утримання судді, набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання саме з 01 грудня 2016 року.

Що стосується неправомірності дій відповідача по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2017 року по 05.01.2017 року, колегія суддів зазначає таке.

В Рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016 Конституційний Суд України роз'яснив, що закони та інші правові акти або окремі їх положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є «обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені» (частина друга статті 150 Конституції України).

Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в цій частині.

Колегія суддів також вважає безпідставними посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774 та Закон України "Про вищу раду правосуддя" від 21.12.2016 №1798-V111 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача у зазначений період.

Що стосується зміни відповідачем відсоткового розміру довічного грошового утримання позивача з 86% до 82%, колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що підставою для такої зміни стало неприйняття відповідачем до заліку періоду проходження позивачем строкової військової служби.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на таке.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів", який набрав чинності з 01.01.2011 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI спірні правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15.12.1992 року.

Пунктом 2 частини 4 статті 43 Закон України "Про статус суддів" було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З огляду на те, що позивач на момент набрання законної сили Законом України "Про судоустрій та статус суддів" працював на посаді судді понад 10 років, за ним зберігається визначення стажу роботи на посаді судді згідно із ч.4 ст.43 Закону України "Про статус суддів" та постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 03 вересня 2005 року № 865.

Встановлено, що позивач у період з 04.11.1981 по 29.11.1983 року, що становить 2 роки 26 днів проходив строкову військову службу, а тому вказаний період підлягає врахуванню для визначення стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Крім того, зі змісту подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.11.2015 року № 873/15 вбачається, що позивач має стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 23 роки 10 місяців.

Постановою Богунського районного суду від 29.12.2015, яке набрало законної сили (справа № 2-а/295/426/15) зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі призначити ОСОБА_3 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% від заробітної плати, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 24.11.2015 року.

Судом встановлено, що позивач має стаж роботи на посаді судді, який дає йому право на відставку та отримання довічного грошового утримання 23 роки 10 місяців, що становить 86% грошового забезпечення судді.

Обставини, які встановлені судом в зазначеній адміністративній справі в силу ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню та відповідно до ст. КАС України є обов'язковими для виконання.

Оскільки матеріалами справи підтверджено порушення права позивача на отримання довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 86 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, тому його вимоги в цій частині правомірно задоволені судом першої інстанції

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо неправильного розподілу судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Так, частинами 1, 2 ст. 87 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на який посилається апелянт, Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи, однак, вказана норма не виключає положення КАС України щодо обов'язку суду присудити здійснені позивачем судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Так як позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у сумі 640,00 грн, позивачу необхідно присудити судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "02" червня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10031

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55, м.Житомир,10003

- ,