Справа № 338/157/16-а
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7427/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління пенсійного фону України Івано-Франківської області на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року про відмову у роз'ясненні постанови у справі №338/157/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання протиправними дій відповідача при нарахуванні та виплаті пенсії та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі в якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі при нарахуванні додаткового пенсійного забезпечення та його виплати. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі дорахувати до пенсійного забезпечення додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.. 51 Закону № 796-12 у розмірі 30% мінімальної пенсії від моменту призначення державної пенсії, проводити відповідні виплати в подальшому.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2016 року визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області при призначенні ОСОБА_1 державної (основної) пенсії за віком. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії за віком виходячи з вимог ч.1, 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пропорційно необхідному стажу 20 років, в межах строку, визначеного ст. 99 КАС, починаючи з 10.08.2015 року з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року апеляційну скаргу УПФУ в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишено без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду без змін.

17 травня 2017 року Тисменицьке об'єднане управління пенсійного фону України Івано-Франківської області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про роз'яснення постанови Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2016 року у справі № 338/157/16, а саме чи підлягає збільшенню у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не менше 75 процентів заробітку, призначена ОСОБА_1 державна (основна) пенсія на умовах ст. 55 Закону України № 796-ХІІ.

Ухвалою Богородчанського районного суду від серпня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви Тисменицького об'єднаного управління пенсійного фону України Івано-Франківської області про роз'яснення постанови Богородчанського районного суду від 28.04.2016 року у справі №338/157/16-а.

Не погодившись з цією ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Тисменицьке об'єднане управління пенсійного фону України Івано-Франківської області. В апеляційній скарзі просить її скасувати. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно із статтею 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Копія ухвали про роз'яснення судового рішення не пізніше наступного дня після її постановлення надсилається особам, які беруть участь у справі, а також заявнику, які не були присутні у судовому засіданні. Ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено.

За змістом наведеної норми права необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим дана правова норма не містить, а із її змісту вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Із аналізу заяви про роз'яснення судового рішення не можливо встановити, в чому саме полягає його нечіткість, та що викликає труднощі у розумінні його змісту.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при винесенні судового рішення у вказаній справі, дотримані усі вимоги і постанова суду, зокрема її резолютивна частина, є ясною і зрозумілою, такою, що не потребує роз'яснень.

Доказів того, що винесене судом рішення є незрозумілим чи в чому полягає його неясність і що саме перешкодить його належному виконанню, заявником не подано.

Отже, зважаючи на те, що постанова Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2016 року у справі №338/157/16-а є вмотивованою та зрозумілою, резолютивна частина викладена чітко, оскільки не містить положень стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння та роз'яснення не потребує, а наведені обставини не можуть бути підставами для роз'яснення судового рішення в порядку статті 170 КАС України.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 41, 160, ст. 195, ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління пенсійного фону України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року про відмову у роз'ясненні постанови у справі №338/157/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 14 вересня 2017 року.