Справа № 818/97/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м. Київ К/800/15863/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Калашнікової О.В., Шведа Е.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі №818/97/16 за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Сидорової Алли Василівни Шосткинського міського нотаріального округу, третя особа ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Сидорової Алли Василівни Шосткинського міського нотаріального округу, третя особа ОСОБА_1, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення № 27805912 від 13 січня 2016 року "Про відмову у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності" Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сидорової Алли Василівни; скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 за номером 7265295 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 10 та зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сидорову Аллу Василівну внести відповідні записи про скасування цієї реєстрації; стягнути з Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сидорової Алли Василівни судовий збір до Державного бюджету України в розмірі 1102,4 грн. (тисяча сто дві грн. 40 коп.).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням суду, що набрало законної сили, був визнаний недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ним та ОСОБА_1 на користь останньої, який став підставою для проведення державної реєстрації прав на вказане нерухоме майно. На його звернення до відповідача із заявою про внесення запису щодо скасування державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_1, відповідач неправомірно відмовив в задоволенні цієї заяви пославшись на те, що не додано судового рішення про скасування державної реєстрації речових прав на це майно.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року, позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями ОСОБА_1 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 8 жовтня 2014 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1, який був посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сидоровою А.В.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 13.05.2015 р. вказаний договір було визнано недійсним.

Позивач 13.01.2016 р. звернувся до відповідача із заявою про внесення запису щодо скасування державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_1

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріусу Сидорової Алли Василівни Шосткинського міського нотаріального округу №27805912 від 13.01.2016р. відмовлено в задоволенні цієї заяви з підстав того, що до заяви не додано судового рішення про скасування державної реєстрації речових прав на це майно.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач мав правові підстави для скасування державної реєстрації прав на квартиру № 9 в житловому будинку № 9 по вул. Прорізній в м.Шостці Сумської області за ОСОБА_1

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не вбачає підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та задоволення вимог касаційної скарги виходячи з наступного.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з встановлених судами обставин спірне рішення відповідача обґрунтоване п.41 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ №1141 від 26.10.2011 року(далі - Порядок №1141).

Згідно п.41 Порядку №1141, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно частини 2 статті 26 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин,(далі - Закон № 1952-IV) у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В пункті 14 частини 1 статті 27 вищевказаного Закону як підставу для державної реєстрації права власності та інших речових прав зазначено наявність інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Сумської області від 13.05.2015 року, у справі за позовом ОСОБА_2 було визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 08 жовтня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сидоровою Аллою Василівною.

Згідно статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи положення ч.2 ст.26 Закону № 1952-IV та беручи до уваги те, що договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 08 жовтня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був підставою державної реєстрації права власності: форма власності - приватна, розмір частки - 1 за номером 7265295 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 10 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність у відповідача визначених Законом № 1952-IV підстав для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 7265295 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: