Справа № 2-а-263/11
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 р. Справа № 2-а-263/11

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Добров П.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Косцової І. П.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, 3-тя особа: ОСОБА_3 про визнання рішення Крижанівської сільської ради незаконним, його скасування та притягнення до адміністративної відповідальності відповідача та третю особу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, 3-тя особа: ОСОБА_3 про визнання рішення Крижанівської сільської ради № 168 від 23.06.2010 року незаконним, його скасування та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 К та Крижанівську сільську раду Комінтернівського району Одеської області.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 травня 2017 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання рішення Крижанівської сільської ради №168 від 23.06.2010 року незаконним, його скасування та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та Крижанівську сільську раду Комінтернівського району Одеської області, закрито.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 травня 2017 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Крижанівської сільської ради №168 від 23.06.2010 року «Про заміну правовстановлюючого документу, оформлення права власності та видачу свідоцтва права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Крижанівка по вул. Осипова, 14 на імя ОСОБА_3» .

При цьому, зі змісту позову вбачається, що вказаний позов направлений на захист права власності позивача.

Таким чином, між позивачем та третьою особою по справі існує спір про право, що на підставі наведених вище положень Кодексу адміністративного судочинства України та Цивільного процесуального кодексу України виключає можливість розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Поряд з цим, в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа №2 -2479/10. Наведені в обґрунтування позову по даній справі доводи позивача можуть бути наведені позивачем в обґрунтування позову по цивільній справі та досліджені судом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі, отримання свідоцтва про право власності на майно тощо.

Прийняте ж виконкомом спірне рішення (як суб'єктом владних повноважень) є ненормативними актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника майна, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на майно, має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, зокрема, у справах № 21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 09 грудня 2014 року, № 21-544а14 від 16 грудня 2014 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України.

Згідно зі ст. 1, 3, 15 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльність органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, доводи апелянта, що у даному випадку спір є публічно правовим, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відносини сторін у даній справі не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої сторони. Притягнення до участі у справі в якості відповідача суб'єкта владних повноважень не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки предметом цього позову є спір про право власності.

Також позивач в адміністративному позові просив притягнути до адміністративної відповідальності відповідача та третю особу.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Отже, до компетенції адміністративних судів не відноситься притягнення осіб до адміністративної відповідальності та накладення адміністративних стягнень.

Із врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про закриття провадження є правильним, оскільки зазначені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: І. П. Косцова

Суддя: К.В. Кравченко