Справа № 823/366/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Справа № 823/366/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Далі-Транс» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Далі-Транс» до управління Держпраці в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Далі-Транс» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до управління Держпраці в Черкаській області (далі - відповідач) про визнання неправомірною та скасування постанови від 21.02.2017 р. № 23-01-52/0098-075 про накладення штрафу.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 16.06.2016 р. ОСОБА_2 проходив військову службу в Національній гвардії України.

Наказом ТОВ «Далі-Транс» від 18.07.2016 р. № 1/06-к ОСОБА_2 було звільнено з роботи з 15.07.2016 р. за ч. 1 п. 3 ст.36 КЗпП України - у зв'язку з призовом на строкову військову службу.

27.12.2016 р. на «Урядову гарячу лінію» надійшло звернення ОСОБА_3 щодо порушення ТОВ «Далі-Транс» трудових прав ОСОБА_2

Державною службою України з питань праці листом від 05.01.2017 р. № 102/4.1/4.2-ДП-17 було надано згоду управлінню Держпраці у Черкаській області на проведення позапланової перевірки ТОВ «Далі-Транс».

На підставі зазначеного листа відповідачем видано наказ від 24.01.2017 р. № 12-Н «Про проведення позапланових перевірок», яким головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 доручено провести в період з 25.01.2017 р. по 07.02.2017 р. позапланову перевірку додержання ТОВ «Далі-Транс» законодавства про працю.

У звязку з цим відповідачем зазначеній посадовій особі було видано відповідне направлення на проведення перевірки позивача від 24.01.2017 р. № 102.

На підставі вищевказаних документів посадовою особою відповідача було проведено позапланову перевірку додержання ТОВ «Далі-Транс» законодавства про працю, у ході якої встановлено порушення товариством вимог ч. 3 ст. 119 КЗпП України та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» в частині щодо звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з його призовом на військову службу.

За результатами проведеної перевірки інспектором складено акт від 31.01.2017 р. № 23-01-52/0098 та внесено припис від 31.01.2017 р. № 23-01-52/0098-0062 про усунення виявлених порушень.

Крім того, інспектором було складено протокол від 31.01.2017 р. № 23-01-52/071 про вчинення директором ТОВ «Далі-Транс» адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 41 КУпАП.

21.02.2017 р. заступником начальника управління Держпраці у Черкаській області на підставі результатів перевірки ТОВ «Далі-Транс», зафіксованих в акті від 31.01.2017 р № 23-01-52/0098, винесено постанову № 23-01-52/0098-075 про накладення на товариство штрафу в розмірі 32 000,00 грн. за порушення ч. 3 ст. 119 КЗпП України та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу».

Позивач, вважаючи, що перевірка дотримання ним законодавства про працю проведена з грубими порушеннями вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим відповідачем прийнято протиправну постанову від 21.02.2017 р. № 23-01-52/0098-075, а також, що ним не було порушено вимог чинного законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, проводячи перевірку ТОВ «Далі-Транс» та приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією Міжнародної організації праці 1947 року № 81, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 р. № 1985-IV (далі - Конвенція), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законами України «Про військовий обов'язок та військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII), «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V), Положенням про Державну службу України з питань праці затверджено постановою КМУ від 11.02.2015 р. № 96 (далі - Положення № 96), Положенням про Управління Держпраці у Черкаській області, яке затверджене наказом центрального органу від 04.02.2015 р. № 8 (далі - Положення № 8), Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України 02.07.2012 р. № 390 (далі - Порядок № 390), Указом в.о. Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 р. № 303/2014, затвердженим Законом України від 17.03.2014 р. № 1126-VII (далі - Указ № 303/2014).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.п. 1, 4, 7 Положення № 96 закріплено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Положенням № 8 управління Держпраці у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Пунктами 2, 3, 4, 7 Порядку № 39 передбачено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", що прямо передбачено п.3 зазначеного Порядку.

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнобов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно зі ст. 12 Конвенції інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції та здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

У відповідності до ч. 2 ст. 39 Закону № 2232-XII громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п'ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п'ятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Частиною 3 статті 119 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно зі ст. 1 Закону № 3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 11 Закону № 3543-XII передбачено, що рішення про демобілізацію з внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України

17.03.2014 р. виконуючим обов'язки Президента України було видано Указ «Про часткову мобілізацію» №303/2014, яким оголошено часткову мобілізацію та пунктом 8 якого встановлено, що він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 18.03.2014 р.).

Згідно з п. 3 вказаного Указу мобілізація проводиться протягом 45 діб з дня набрання чинності цим Указом.

06.05.2014 р. Указом виконуючого обов'язки Президента України № 454/2014 «Про часткову мобілізацію» оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб з дня набрання чинності цим Указом (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 07.05.2014 р.).

Указом Президента України від 21.07.2014 р. № 607/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 22.07.2014 р. (набрав чинності 24.07.2014 р.), оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб з дня набрання чинності цим Указом.

Указом Президента України від 14.01.2015 р. № 15 оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб з дня набрання чинності цим Указом (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 р. набрав чинності 20.01.2015 р.).

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що правовою підставою для проведення територіальним органом Держпраці позапланової перевірки суб'єкта господарювання, зокрема є звернення фізичної особи про порушення ним вимог законодавства про працю за наявності згоди Держпраці України на проведення такої перевірки.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи позапланова перевірка ТОВ «Далі-Транс», за результатами якої відповідачем прийнято оскаржувану постанову від 21.02.2017 р. № 23-01-52/0098-075 про накладення штрафу, проведена на підставі звернення фізичної особи ОСОБА_3, за умови отримання згоди Держпраці України на її проведення, за наявності відповідного наказу про проведення перевірки позивача та направлення на перевірку, а отже з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема Конвенції, ст. 6 Закону № 877-V, Положення № 96 та Порядку № 39.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наказ про проведення вищевказаної перевірки оскаржувався позивачем у судовому порядку у справі № 823/861/17, однак постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 року, яка набрала законної сили 15.08.2017 р., йому відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, вважаючи правомірним проведення відповідачем перевірки ТОВ «Далі-Транс», колегія суддів зазначає, що з викладених правових норм вбачається, що особливий період настає з моменту оголошення мобілізації і охоплює час мобілізації, який закінчується з виданням Президентом України відповідного Указу про демобілізацію та здійснення дій, заходів, спрямованих на повернення життєдіяльності країни до режиму роботи і функціонування в умовах мирного часу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2017 року № К/800/36758/16.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент проходження ОСОБА_2 військової служби та прийняття позивачем наказу від 18.07.2016 р. № 1/06-к про його звільнення Президентом України рішення про демобілізацію в порядку ст. 11 Закону № 3543-XII не приймалося і тривав особливий період, а отже на вказану особу поширювалися трудові гарантії, регламентовані ч. 3 ст.119 КЗпП України, щодо збереження за ним місця роботи, посади і середнього заробітку у ТОВ «Далі-Транс».

З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірного звільнення позивачем вказаної особи та порушення при цьому вимог ч. 3 ст. 119 КЗпП України та ч. 2 ст. 39 Закону № 3543-ХІІ, що в сукупності з іншими обставинами даної справи обумовлює правомірність прийняття відповідачем постанови від 31.01.2017 р. № 23-01-52/0098 про накладення на ТОВ «Далі-Транс» штрафу в розмірі 32 000,00 грн. та відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Доводи апелянта про те, що на час звільнення ОСОБА_2 не було оголошено мобілізацію і в державі не діяв особливий період, колегія суддів до уваги не приймає з підстав, зазначених вище.

Посилання апелянта на те, що у відповідача не було правових підстав для проведення перевірки, є необґрунтованими, оскільки як було встановлено вище така перевірка проведена з дотриманням вимог законодавства, відповідного порядку її призначення та за наявності всіх достатніх та необхідних правових підстав.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Далі-Транс підлягає залишенню без задоволення, а постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Далі-Транс залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 13 вересня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.