Справа № 265/5318/17
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5318/17
Провадження №2-а/265/240/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Костромітіної О.О., за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування вимог зазначив, що постановою інспектора роти № 1 батальону УПП в м.Маріуполі Прилипа Р.М. його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за те що, він керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не включив попереджувальний сигнал світлового показника повороту, чим порушив п.9.2.6 ПДР України та не виконав вимогу щодо зупинки транспортного засобу, де йому вказав працівник поліції, а здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.17.1 ПДР.

Позивач зазначає, що 26 липня 2017 року приблизно о 19:00 годині він рухався по проспекту Металургів у напрямку Кальміуського району м.Маріуполя. На світлофорі перед перехрестям вулиці Миколаївської та проспекту Металургів почув вимогу працівників патрульної поліції щодо необхідності прийняття правої смуги та зупинки транспортного засобу після перехрестя на смузі руху маршрутних транспортних засобів. Перестроївшись у крайню праву смугу руху (смугу руху маршрутних таксі) побачив дорожній знак, що забороняє зупинку у цьому місці. Після закінчення обмеження, встановленого законом, здійснив зупинку автомобіля. Лейтенантом поліції було повідомлено про те, що причиною зупинки його автомобіля став факт, що він нібито керуючи автомобілем розмовляв по мобільному телефону. На його прохання надати докази його провини, поліцейський почав вимагати від нього та пасажира його автомобіля передати йому їх мобільні телефони. Оскільки лейтенант поліції не зміг навести ані фактів, ані доказів його вини щодо розмови по мобільному телефону, він вирішив притягнути його до адміністративної відповідальності саме за пряме виконання вимоги працівників патрульної поліції (перестроєні транспортного засобу на полосу маршрутних таксі). Працівником патрульної поліції була грубо порушена інструкція (наказ) з питань діяльності підрозділів ДПС МВС № 111 (порядок зупинки ТЗ) 14.1 У разі прийняття працівником підрозділу ДПС рішення про зупинку транспортного засобу останній повинен врахувати всі його наслідки (причину зупинки, дорожні умови, інтенсивність руху, освітлення або видимість ділянки дороги, можливий досвід водія), то що.

Оскільки наказ працівників патрульної поліції щодо зупинки автомобіля під знаком «Зупинка заборонена» був незаконним, враховуючи положення ст.60 Конституції України він не повинен був його виконувати.

Окрім того позивач вказує, що оскаржувану постанову винесено на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим були порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, він не мав змоги належним чином підготуватися до розгляду справи, інспектором не були взяті до уваги його пояснення та заперечення. Тому з зазначеною постановою він не згоден, вважає її незаконною та не обґрунтованою, і просить постанову серії ЕАА № 132641 від 26 липня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.3 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях складу такого правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача УПП у м.Маріуполі Кулик А.О. в судове засідання не з`явився, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких зазначено, що 26 липня 2017 року співробітником патрульної поліції м. Маріуполя під час виконання своїх службових обов`язків було виявлено, транспортний засіб Hundai Tucson, державний знак НОМЕР_1 , який здійснив порушення правил дорожнього руху, а саме: водій керуючи автомобілем Hundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Металургів перед перехрестям з вулиці Миколаївській при перестоюванні з крайньої правої полоси не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку чим порушив п.9.2 (б) ПДР України. Інспектором було прийнято рішення про зупинку вище вказаного транспортного засобу згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектором Прилипа P.M. згідно вимог п.п. 8.9 в) ПДР за допомогою гучномовного пристрою була подана вказівка про зупинку вище зазначеного транспортного засобу після перехрестя. Згідно вимог п.п. 8.9 «Водій повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки» Вираз з «дотриманням правил зупинки» слід реалізовувати таким чином: оцінити дорожню обстановку ззаду і з боку зупинки; ввімкнути покажчик поворотів і тільки потім плавно застосувати гальмування. Тому дії водія стають не зрозумілими, після перехрестя зайнявши крайню ліву смугу не здійснивши зупинки ігноруючи вказівку інспекторів, здійснив рух по полосі для маршрутних транспортних засобів, позначеною розміткою 1.24 літера «А», та після перехрестя проспекту Металургів та вулиці Митрополитська, здійснив поворот ліворуч на вулицю Митрополитську та біля будинку № 64 здійснив зупинку, що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи.

Підійшовши до водія, яким виявився ОСОБА_2 , інспектор Прилипа P.M. належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР. Позивач не одразу виконав законну вимогу поліцейського. Факт правопорушення підтверджується записом з нагрудної камери поліцейського та записом з авто регістратора із службового транспорту інспекторів який надається в якості доказів до матеріалів справи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення п.п. 9.2 (б); п.п 8.9; та п.п 17.1 ПДР України «На дорогах із смугою для маршрутних транспортних засобів,забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі» відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, роз`яснивши позивачу, що саме він порушив, інспектором було прийнято рішення провести розгляд справи про адміністративне правопорушення та винести відповідну постанову, щодо водія ОСОБА_3 . Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції м.Маріуполя діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Тому вищевказана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, та у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З постанови серії ЕАА № 132641 від 26 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесеної інспектором УПП у м.Маріуполі лейтенантом поліції Прилипа Р.М., вбачається, що 26 липня 2017 року о 19:20 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hundai Tucson, державний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не включив попереджувальний сигнал світлового показника повороту, чим порушив п.9.2 (б) ПДР та не виконав вимогу п.8.9 ПДР щодо зупинки транспортного засобу, де йому вказав працівник поліції, а здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.17.1 ПДР України.

Як вбачається з переглянутого відеоматеріалу, наданого відповідачем, позивач 26.07.2017 року, керуючи автомобілем Hundai Tucson, державний знак НОМЕР_1 , по проспекту Металургів, після вимоги поліцейського, зробленого за допомогою гучномовного пристрою, зупинитись після перехрестя, здійснив рух на полосі, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній розміткою 1.24. В подальшому позивач зупинив транспортний засіб, повернувши праворуч, із дотриманням правил зупинки.

З відеоматеріалу також вбачається, що працівниками патрульної поліції причиною зупинки транспортного засобу було користування водієм ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу мобільним телефоном. Крім того з відеоматеріалу вбачається, що ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не включив попереджувальний сигнал світлового показника повороту, що стало причиною для його зупинки робітниками патрульної поліції.

Згідно п. 9.2.б ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Розмітка 1.24 ПДР України позначає смугу, призначену для руху лише маршрутних транспортних засобів.

Згідно п.17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідальність згідно з ч. 3 ст.122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В ході судового розгляду відповідачем доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у виді порушень п.9.2.б Правил Дорожнього Руху України, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно п.14.1 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС у разі прийняття працівником підрозділу ДПС рішення про зупинку транспортного засобу останній повинен врахувати всі його наслідки (причину зупинки, дорожні умови, інтенсивність руху, освітлення або видимість ділянки дороги, можливий досвід водія).

Враховуючи, що постанова про притягнення ОСОБА_1 містить посилання на те, що останній порушив пункт 9.2.б ПДР, та не містить відомостей про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, тобто за порушення п.9.2.б ПДР, що стало підставою для пред`явлення інспектором поліції вимоги позивачу зупинити його автомобіль, що в свою чергу стало наслідком вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки він порушив п.17.1 ПДР, а зазначеною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності лише за ч.3 ст.122 КУпАП, яка охоплює порушення п.17.1 ПДР та не охоплює порушення вимог п.9.2.б. ПДР, за що ОСОБА_1 також притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова складена з порушенням ст. 36 КУпАП, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача щодо закриття адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України, то суд зауважує, що вирішення питання про закриття провадження у справі не входить до компетенції суду при розгляді поданого ОСОБА_1 позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з цим позовні вимоги ОСОБА_1 про закриття адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 122 ч.3, 251, 283 КУпАП, ст.ст. 11, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАА № 132641 від 26 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.3 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Костромітіна О.О.