Справа № 804/13891/15
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Дніпровська Теплоелектроцентраль» про стягнення податкового боргу, -
04.09.2016 року Дніпродзержинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути податковий борг з Публічного акціонерного товариства «Дніпровська телоелектроцетраль».
Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
В судове засідання зявився представник відповідача.
Позивач у судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Публічного акціонерного товариства «Дніпровська телоелектроцетраль» є платником податків, зборів (обов'язкових платежів) і перебуває на податковому обліку в Дніпродзержинській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Відповідно до підпункту 14.l.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов'язання, самостійно узгоджена платником податків, але не сплачена у встановлений строк, визнається сумою податкового боргу платника податків.
Відповідно до пункту 49.16 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом.
На підставі ст. 129 ПКУ після закінченні встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені згідно із підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПКУ розпочинається:
- при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
- при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день, його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок Державного казначейства України та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань. Пеня нараховується на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі статті 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня по наступним податкам.
По земельному податку з юридичних осіб була нарахована пеня в розмірі 272,87 грн. яка виникла 08.07.2015 року в розмірі 106,91 грн. за період з 31.10.2014 року по день сплати в результаті погашення податкового боргу в порядку черговості в розмірі 433,58грн. (платіжне доручення № 585_248 від 08.07.2015 року) та в розмірі 42,64 грн. за період з 01.12.2014 року по день сплати в результаті погашення податкового боргу відповідно до черговості в розмірі 197,42 грн. (платіжне доручення № 585 248 від 08.07.2015 року). 17.08.2015 року в розмірі 78,62 грн. за період з 01.12.2014 року по день сплати в результаті погашення податкового боргу відповідно черговості 307,78 грн. (платіжне доручення № 842 від 14.08.2015 року), та в розмірі 44,70 грн. за період з 31.12.2014 року по день сплати в результаті погашення податкового боргу відповідно черговості в розмірі 197,91 грн. доручення № 842 від 14.08.2015 року).
В судовому засіданні та письмових запереченнях представник відповідача пояснила, що вказана сума пені була сплачена, проте належних доказів сплати до суду не надала. У звязку з цим, зазначені доводи судом не приймаються до уваги, а заявлена сума підлягає стягненню.
Заперечення щодо неправомірності нарахування пені по податку на прибуток у звязку з неправомірними діями позивача щодо його нарахування на підставі подання підприємством уточнюючої декларації з відємним значенням № 908173116 від 01.04.2015 року, судом до уваги не приймаються оскільки неправомірність вказаних дій не є предметом розгляду даної адміністративної справи, а окремо вони також не оскаржувались. У звязку з чим, заявлена сума підлягає стягненню з відповідача.
В судовому засіданні та письмових запереченнях представник відповідача пояснила, що вказані суми пені заявлені як частина кредиторських вимог у справі про банкрутство, тому на думку відповідача не підлягають стягненню у даній справі. Фактично наявність податкового боргу по вказаним податкам не заперечується. У звязку з цим, зазначені доводи судом не приймаються до уваги, а заявлена сума підлягає стягненню.
На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу вручено першу податкову вимогу № 1/3 від 10.10.2001 року та другу податкову вимогу № 2/61 від 15.11.2001 року.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином заборгованість по сплаті податків є узгодженою, вона не скасована і не списана податковим органом.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно частини 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду.
Таким чином суд дійшов висновку, що Дніпродзержинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області правомірно звернулась з позовом до суду.
Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Дніпровська Теплоелектроцентраль» про стягнення податкового боргу задовольнити.
- земельному податку з юридичних осіб в сумі 272 (двісті сімдесят дві) грн. 87 коп.;
- авансових внесках по податку на прибуток підприємств та організацій які перебувають у державній власності в сумі 176775 (сто сімдесят шість тисяч сімсот сімдесят пять) грн. 61 коп.;
- податку на додану вартість в сумі 2547 (дві тисячі пятсот сорок сім грн. 18 коп.;
- надходження від розміщення відходів в сумі 3483 (три тисячі чотириста вісімдесят три) грн. 93 коп.;
- рентної плати за спеціальне використання води в сумі 7580 (сім тисяч пятсот вісімдесят) грн. 73 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2017 року

Суддя ОСОБА_1