Справа № 242/1409/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Коліщук З.М.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року справа №242/1409/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 02 серпня 2017р. у справі № 242/1409/17 (головуючий І інстанції Коліщук З.М.) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) в квітні 2017 року звернулась до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області (далі - відповідач, апелянт, управління), в якому просила суд визнати діяльність відповідача щодо відмови у призначенні на її ім`я щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - протиправними; зобов`язати управління праці та соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області призначити та виплатити на її ім`я щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з дня подання заяви про призначення соціальної допомоги та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 02 серпня 2017 р. у справі № 242/1409/17 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Оскільки було з'ясовано, що позивач має 1/4 частку квартири, що розташована на території, що підконтрольна владі України, а тому не має законних підстав виплачувати щомісячну адресної грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі й на оплату житлово-комунальних послуг.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Із свідоцтв про народження відомо, що позивач має двох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк..справи 12-13); є внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилася з м.Донецька та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (арк.справи 14).

Згідно постанови Селидівського міського суду Донецької області від 12 січня 2017 року, ОСОБА_2 зверталася до УСЗН військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області 28.10.2014 року із заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг їй та членам її сім`ї. Їй та членам її сім`ї було призначено грошову допомогу, але рішенням від 21.09.2016 року припинено виплату даної допомоги на підставі того, що за результатами проведеної УСЗН ВЦА м.Авдіївка Донецької області перевірки, було виявлено, що позивачу належить частина двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 та 22.09.2016 року щодо ОСОБА_2 відповідачем складено повідомлення про відшкодування суми надміру виплаченої соціальної допомоги та інших виплат(арк.. справи 18-20).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року діяльність УСЗН військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, яка полягає у визначенні призначеної та сплаченої на ім`я щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як надмірно виплаченою, визнано протиправною, скасовано рішення УСЗН військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області про припинення ОСОБА_2 виплати щомісячної адресної допомоги від 21 вересня 2016 року та повідомлення УСЗН військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області від 22.09.2016 року про відшкодування ОСОБА_2 суми надміру виплаченої соціальної допомоги та інших виплат(арк.. справи 30-33).

02.02.2017 року ОСОБА_2 повторно звернулася до УСЗН військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області з заявою про поновлення виплати адресної допомоги, але повідомленням управління праці та соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області від 13.02.2017 року їй відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання на підставі того, що сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО(арк.. справи 17).

Згідно відповіді на запит № 08/01-37/0424 від 20.06.2017, УСЗН військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області повідомило, що 11.04.2017 року ОСОБА_2 поновлена виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка була призначена на період з 01.10.2016 по 03.11.2016, у встановлених розмірах. Загальна сума поновленої вищезазначеної допомоги ОСОБА_2 склала 1944,80 грн.(за 31 день жовтня 2016- 1768,00 грн. та за 3 дні листопада 2016-176,80 грн.). Сума була включена до виплатних відомостей основного періоду у травні місяці 2017 року. (арк.. справи 52).

Згідно відповіді на запит № 08/01-37/0487 від 10.07.2017, УСЗН військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області повідомило, що ОСОБА_2 на її заяву про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 27.01.2017 відмовлено у призначенні у зв`язку із наявністю у власності житлового приміщення не на окупованій території(рішення про відмову у наданні допомоги на проживання від 13.02.2017). Станом на теперішній час зазначена виплата не поновлена(арк.. справи 64).

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності відмови у призначенні відповідачем щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з підстав наявності у власності позивача 1/4 частина двокімнатної квартири, що розташована за адресою: Донецька область,м.Авдіївка,9-й квартал,буд.27/27.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадімінстрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 1, 5 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Згідно пункту 6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. (в редакції станом на час прийняття рішення відповідачем)

Статтею 1 Закону № 1669-VII територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», прийнятого на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" до вказаного переліку населених пунктів належить м. Авдіївка (Авдіївська міська рада), на території якого знаходиться 1/4 частина двокімнатної квартири позивача, що належить їй на праві власності.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» від 20.03.2003 р. № 638-IV, передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 7.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» (чинний на теперішній час) районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Із цього вбачається, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що 1/4 частина двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, заходиться на території проведення антитерористичної операції, підстави для відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги згідно пункту 6 Порядку № 505 у відповідача відсутні.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 24, ст. 41, ст. 167, ст. 184, ч.1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 02 серпня 2017 р. у справі № 242/1409/17 - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 02 серпня 2017 р. у справі № 242/1409/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя : О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов