Справа № 161/8579/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8994/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до заступника головного державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до заступника головного державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 та просив визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення; визнати протиправною та скасувати постанову №000009 від 22 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2017 року в справі №161/8579/17 в задоволенні адміністративного позову було відмволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2017 року в справі №161/8579/17 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне встановлення обставин справи.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.05.2017 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель за зверненням Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Тернопільської області було проведено перевірку дотримання законодавства з використання земель державної власності. Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки від 18.05.2017 року №000040 встановлено факт розорювання та посіву сільськогосподарських культур земельної ділянки площею 44,2828 га державної власності на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Тернопільської області, що здійснено ТзОВ «Луцькагротех» в особі генерального директора ОСОБА_1 Рішень та розпоряджень щодо надання даної земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:2379 не приймалось. Тому, дана земельна ділянка вважається самозайнятою.

18.05.2017 головним спеціалістом державним інспектором управління з контролю за використанням та охороною земель ГУДГК у Волинській області щодо генерального директора ТзОВ «Луцькагротех» ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 000013, яким встановлено, що в звязку з самовільним зайняттям земельної ділянки державної власності, ним було порушено ст.ст.125, 126 ЗК України.

Пунктом «б» ч.1 ст. 211 ЗК України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 53-1 КУпАП вказано, що самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою заступника головного державного інспектора контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 № 000009 від 22.05.2017 про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. В постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, а саме: самовільно зайняв земельну ділянку державної власності площею 44,2828 га на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Тернопільської області. Також, відповідач дійшов висновку, що позивачем заподіяну матеріальну шкоду внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 59 493,28 грн.

Судом першої інстанції зясовано і судом апеляційної інстанції перевірено обставини самовільного зайняття земельної ОСОБА_1 та встановлено наступне.

08.01.2014 між ТзОВ «Луцькагротех» в особі директора ОСОБА_1 та Хорлупівською сільською радою в особі сільського голови був укладений типовий договір оренди земельної ділянки, площею 45 га, у тому числі рілля (резерв), розташованої в с. Хорлупи (за межами населеного пункту).

Згідно п.1.1 Договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного виробництва. Договір був укладений строком на 1 рік.

На підставі додаткової угоди до типового договору оренди строк дії договору було встановлено до 31.12.2016 року. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмового орендодавця про намір продовжити його дію.

В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що до 01.01.2017 року ТзОВ «Луцькагротех» використовував земельну ділянку площею 45 га в с. Хорлупи на підставі типового договору оренди та додаткової угоди до нього, які закінчили свою дію 31.12.2016 року.

Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, обовязковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

На час проведення перевірки, документів, які б надавали право на використання ТзОВ «Луцькагротех» земель державної власності ОСОБА_1 не надав і такі документи відсутні.

З приводу доводів позивача про відсутність у відповідача повноважень на складання протоколів про адміністративні правопорушення і притягнення до адміністративної відповідальності суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ №15 від 14.01.2015, передбачено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до даного Положення, одним із повноважень інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель є право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1.ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2017 року в справі №161/8579/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст виготовлено 14.09.2017 року