Справа № 825/564/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/564/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дяков В. І. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Чернігівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по земельному податку з фізичних осіб в сумі 72189,54 грн. та по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів не житлової нерухомості в сумі 12914,92 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав вірну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має податковий борг в загальній сумі 85104,46 грн., який складається з земельного податку з фізичних осіб в сумі 72189,54 грн. та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів не житлової нерухомості в сумі 12 914,92 грн.

Згідно інтегрованих карток платника, податкова заборгованість по земельному податку фізичних осіб в сумі 72 189,54 грн. виникла у відповідача, у зв'язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов'язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 16.05.2016 №465-1301 на суму 11267,22 грн. та №466-1301 на суму 60922,32 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення від 16.05.2016 були направлені відповідачу за адресою реєстрації місця проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуті поштовим відділенням 18.06.2016 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно інтегрованих карток платника, податкова заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів не житлової нерухомості в сумі 12 914,92 грн. виникла, у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем податкових зобов'язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях: від 30.06.2016 № 3282-13 на суму 433,85 грн.; від 30.06.2016 № 3280-13 на суму 294,51 грн.; від 30.06.2016 № 3278-13 на суму 978,05 грн.; від 30.06.2016 № 3281-13 на суму 744,93 грн.; від 30.06.2016 № 3284-13 на суму 247,74 грн.; від 30.06.2016 № 3283-13 на суму 383,91 грн.; від 30.06.2016 № 3276-13 на суму 155,66 грн.; від 30.06.2016 № 3274-13 на суму 953,69 грн.; від 30.06.2016 № 3275-13 на суму 253,34 грн.; від 30.06.2016 № 3279-13 на суму 299,87 грн.; від 30.06.2016 № 3273-13 на суму 2285,46 грн.; від 30.06.2016 № 3277-13 на суму 145,43 грн.; від 30.06.2016 № 3271-13 на суму 1041,88 грн.; від 30.06.2016 № 3270-13 на суму 1408,98 грн.; від 30.06.2016 № 3269-13 на суму 1992,16 грн.; від 30.06.2016 № 3272-13 на суму 1295,46 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення від 16.05.2016 були направлені відповідачу за адресою реєстрації місця проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуті поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.п. 129.1.1. п.129.1. ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних норм відповідачу направлено податкову вимогу від 18.08.2016 №1498-17, яка повернулась на адресу податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків ППР або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Апелянт посилається на те, що згідно ч.8 ст.95 ЗК України орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Земельні ділянки, на яких розташовані належні мені нежитлові будівлі перебувають у комунальній власності.

Отже, земельний податок є обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів п. 14.1.72 ПКУ. В свою чергу, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності теж є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві і користування земельною ділянкою (п. 14.1.136 ПКУ).

Саме до таких висновків прийшли суд першої та апеляційної інстанцій при розгляді цивільної справи №742/1148/16-ц за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах Прилуцької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення неодержаного доходу.

При цьому, на думку апелянта, стягнення окрім орендної плати, земельного податку призводить до порушення ст.61 Конституції України щодо не можливості бути двічі притягненим до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вважає, що йому нараховане подвійне оподаткування, що теж суперечить положенням норм податкового законодавства та Конституції України.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога відповідачем в межах подальшої процедури апеляційного оскарження чи в судовому порядку не оскаржувались.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 ПК України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Предметом стягнення у даній справі є сума податкового боргу, відтак, перевірку законності винесення податкових повідомлень-рішень чи вимоги може бути здійснено судом при розгляді та вирішенні відповідного адміністративного позову, так як відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України перевірка законності рішення суб'єкта владних повноважень здійснюється в межах справи про оскарження такого рішення.

Натомість предметом даного позову є стягнення податкового боргу, що не був сплачений в межах встановленого строку, а не оскарження податкових повідомлень-рішень чи вимоги.

За таких обставин колегія суддів не може надати правову оцінку доводам апеляційної скарги щодо правомірності винесення податкових повідомлень-рішень та вимоги, так як вказані дії виходили б за межі предмету доказування у даній справі.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Наявність у відповідача податкової заборгованості підтверджуються матеріалами справи, податковий борг відповідачем не сплачено, доводи позивача щодо наявності податкового боргу не спростовано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає даний адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2017 у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Чернігівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 15.09.2017 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.