Справа № 817/1240/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2017 р.Р і в н е 817/1240/17
16год. 59хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: представник Наумчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, які полягали у наданні ОСОБА_4 листами №В-2098/0-4922/0/6-17 та №В-3444/0-6406/0/6-17 від 11.08.2017 відмови в дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності; зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області вчинити дії - повторно розглянути заяви ОСОБА_2, подані 12.05.2014 та 14.07.2017 від імені та в інтересах ОСОБА_4 і за результатами їх розгляду прийняти рішення, яким надати ОСОБА_4 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського районі Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що позивач успадкував право на земельну частку (пай) члена колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Л. України» с. Плоска Дубенського району Рівненської області із земель запасу Плосківської сільської ради Дубенського району розміром 2,90 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому ОСОБА_6 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). У зв'язку з тим, що в межах населених пунктів Плосківської сільської ради вільних земельних ділянок не виявилось та за рекомендацією Плосківської сільської ради в інтересах позивача, до відповідача двічі зверталась ОСОБА_2 з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2,90 умовних кадастрових гектари для ведення особистого селянського господарство. Відповідач листами від 13.06.2017 та 11.08.2017 відмовив в задоволенні клопотання щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2,90 умовних кадастрових гектари для ведення особистого селянського господарство, мотивуючи тим, що вирішення питання по такій заяві не є його компетенцією. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали з наведених у ньому підстав та просили задовольнити в повному обсязі. Додатково повідомили, що саме на відповідача покладений обов'язок приймати рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки на території Плосківської сільської ради Дубенського району, яка знаходиться за межами населеного пункту.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.38-40). Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні наведеному в письмовому запереченні. Зокрема, пояснив, що відповідно до ст. 5 Закону "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточнюють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Крім того, вказав, що відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 6 вересня 2012 року №5245-VI) визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або користування для всіх потреб. Таким чином, вважає, що виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) не відноситься до компетенції Головного управління, оскільки вказані питання належать до компетенції сільських, селищних рад та райдержадміністрацій.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення з урахуванням такого.

Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1 від 19.11.2001 (а.с.11-12) стверджується, що ОСОБА_6, який проживає у с. Дитиничі Дубенського району Рівненської області на підставі рішення Дубенської районної державної адміністрації від 09.11.2001 №605 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності із земель запасу Плосківської сільської ради розміром 2.90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Окрім цього, в сертифікат внесені зміни у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай), що засвідчує передачу права на земельну частку (пай) ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №683 від 10.03.2016 (а.с.14), розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43205686 від 10.03.2016 (а.с.15) за ОСОБА_4 закріплено право на земельну часту (пай), з земель запасу Плосківської сільської ради Дубенського району.

Згідно з довіреністю від 26.08.2016 НВА 153415 (а.с.18) ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2 бути його представником з усіма необхідними повноваженнями з питань, пов'язаних з передачею у приватну власність (приватизацію), розмежуванням, щодо встановлення меж земельної ділянки (земельних ділянок) в натурі (на місцевості), виготовленням та отриманням кадастрових номерів, права власності на земельну ділянку (земельні ділянки), отриманням документів про право власності на земельні ділянки, реєстрацією у відповідних органах в тому числі в Державному реєстрі речових прав на отриманням Інформації в паперовій та електронній формі з Державних реєстрів.

Плосківською сільською радою Дубенського району Рівненської області надані викопіювання про місце розташування земельних ділянок (а.с.16-17), які пропонуються для відведення у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства взамін сертифіката на земельну частку (пай) на території Плосківської сільської ради.

На звернення ОСОБА_2 від 10.02.2017 щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою гр. ОСОБА_4 на встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства взамін успадкованого сертифіката серії НОМЕР_1, Дубенська районна державна адміністрація надала лист-відповідь від 30.03.2017 №776/02-18/17 (а.с.19-20), в якій зазначила, що в межах населених пунктів Плосківської сільської ради вільних земельних ділянок немає, тому, з метою забезпечення права гр. ОСОБА_6 на земельну частку (пай), Плосківською сільською радою йому було рекомендовано отримати земельну ділянку за межами населених пунктів Плосківської сільської ради. Також повідомлено, що по питанню виділення земельної ділянки сільськогосподарського призначення взамін успадкованого сертифіката рекомендовано звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

12.05.2017 ОСОБА_2, звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в інтересах ОСОБА_4 із заявою (а.с.21) для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 ум. к. га, яка розташована на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Листом від 13.06.2017 за №В-2098/0-4922/0/6-17 (а.с.22) ОСОБА_2 було повідомлено про необхідність долучення документів для надання дозволу на розробку документації із землеустрою.

На заяву ОСОБА_2 від 14.07.2017 (а.с.24) Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надало лист-відповідь від 11.08.2017 №В-3444/0-6406/0/6-17, в якій вказало, що Головне управління згідно положень Земельного кодексу України не наділене повноваженнями щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості. Тобто, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області фактично відмовило ОСОБА_2, яка діяла в інтересах ОСОБА_4, в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектара (земельна частка (пай) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області).

Таким чином, спірними правовідносинами по даній справі є наявність або ж відсутність у відповідача повноважень щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектара (земельна частка (пай) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області).

Оцінюючи спірні правовідносини суд враховує, що порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) регулюється положеннями Земельного кодексу України та Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 №899-IV (далі Закон №899-IV).

Так, Законом №899-IV визначено організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Відповідно до ст. 5 Закону №899-IV сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточнюють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 6 вересня 2012 року №5245-VI) визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або користування для всіх потреб.

Вирішуючи даний спір, суд виходить, насамперед, з того, чи розташована земельна ділянка, яку має намір отримати в натурі (на місцевості) позивач, в межах або ж поза межами населеного пункту.

Так, надані позивачем викопіювання про місце розташування земельних ділянок (а.с.16-17), які пропонувались для відведення у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства взамін сертифіката на земельну частку (пай) свідчать про її розташування на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області. При цьому жодних застережень щодо знаходження земельної ділянки на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області за межами населеного пункту вказані викопіювання не містять. Наведене дає підстави суду для висновку про те, що земельна ділянка знаходить в межах населеного пункту Плосківської сільської ради.

Одночасно суд не приймає інформацію Дубенської районної державної адміністрації, викладеної у листі від 30.03.2017 №776/02-18/17 про те, що в межах населених пунктів Плосківської сільської ради вільних земельних ділянок немає, оскільки викопіювання вказаної сільської ради свідчать про зворотне.

Інших доказів того, що земельна ділянка, яку ОСОБА_4 бажає отримати у власність, розташована за межами населеного пункту позивачем не надано, а судом не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що до повноважень відповідача не віднесено прийняття рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що пропонувалася позивачу Плосківською сільською радою Дубенського району Рівненської області для відведення у його власність, оскільки докази матеріалів справи свідчать про те, що земельна ділянка знаходиться на території Плосківської сільської ради.

За встановлених обставин у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання його вчинити певні дії, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.