Справа № 237/3113/17
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кучко Я.Ю.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року справа № 237/3113/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Мар'їнського районного суду Донецької області від 15 серпня 2017 року у справі № 237/3113/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації, щодо відмови в призначення щомісячної адресної грошової допомоги для ОСОБА_2; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації здійснити призначення та виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) з моменту звернення, а саме 15.05.2017 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа в управлінні праці та соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації, про що свідчить довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 22.02.2016 року № , позивачу була призначена та виплачувалася щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

26.06.2017 року позивачу стало відомо, що на її звернення від 15.05.2017 року їй було відмовлено у призначенні адресної допомоги на наступний 6-місячний строк за заявою від 15.05.2017 року у зв'язку з тим, що чоловік позивача ОСОБА_3 має у приватній власності житловий будинок, який розташований на підконтрольній українській владі території за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Мар'їнського районного суду Донецької області від 15 серпня 2017 року у справі № 237/3113/17 адміністративний позов було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації щодо відмови ОСОБА_2 у наданні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з дня звернення - 15.05.2017 року.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглянута в порядку скороченого провадження, у зв'язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Ленінське Ленінського району Кустанайської області, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 13.01.2009 року, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 (а.с. 6-8).

Як вбачається з копії довідки від 22.02.2016 року № року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації, ОСОБА_2 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_3 і перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

15.05.2016 року позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації зі заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з копії повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання Управлінням праці та соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації, ОСОБА_2 було відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, оскільки вона володіє житловим приміщенням, яке розташовано не на окупованій території та не в зоні АТО, а саме за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Як вбачається з копії свідоцтва про укладання шлюбу від 30.09.1995 року серії НОМЕР_2, що між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, актовий запис № 105 (а.с. 12).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Курахове Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Курахове Донецької області.

Окрім того, відповідно до інформації заступника начальника Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 21 грудня 2016 року, територія Донецької області (включаючи місто Курахове) з 07 квітня 2014 року визначена районом проведення АТО. На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до додатку розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року місто Курахове включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що оскільки на теперішній час м. Курахове згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, належне чоловіку позивача на праві власності житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року № 428-р не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Пунктом 1 зазначеного розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1; та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2 Пункт 1 в редакції Розпорядження КМ № 428-р від 05.05.2015.

Однак Порядок № 505 в своєму тексті станом на час виникнення спірних правовідносин не містив посилання на такі території. В ньому було вжито поняття райони проведення антитерористичної операції, визначення яким давалось не розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року №428-р, а іншими актами вищого органу виконавчої влади, зазначеними вище в цьому судовому рішенні.

Лише постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 р. № 370 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» в тексті Порядку № 505 слова «району проведення антитерористичної операції або населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» замінено словами «населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Однак, вказані зміни набули чинності 03.06.2017, тобто, на спірні правовідносини вони не поширюють свою дію.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Мар'їнського районного суду Донецької області від 15 серпня 2017 року у справі № 237/3113/17 - залишити без задоволення.

Постанову Мар'їнського районного суду Донецької області від 15 серпня 2017 року у справі № 237/3113/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов