Справа № 162/385/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2017 р. м. Київ К/800/6281/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Горбатюка С.А.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про перерахунок та стягнення соціальних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі (надалі - Управління, відповідач), в якому просила:

визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в проведенні розрахунку на збільшення пенсії позивачу на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років;

зобов'язати Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за період в межах, визначених законодавством строку позовної давності відповідно до вимог частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж - 35 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 16 травня 2013 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року рішення першої інстанції скасовано, прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення апеляційної інстанції, залишивши в силі постанову Любешівського районного суду Волинської області від 16 травня 2013 року.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно до частини другої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

13 березня 1996 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по віку, враховуючи пільговий вік, передбачений статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На час звернення до Управління ОСОБА_2 мала стаж роботи більше 15 років.

З 26 квітня 1996 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні та отримувала пенсію із доплатою до пенсії в розмірі 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж 15 років.

В січні 2004 року ОСОБА_2 частково змінено умови нарахування пенсії і зроблено доплату в розмірі 1% мінімального розміру пенсії за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж для жінок 20 років, внаслідок чого сума вищезазначеної доплати була змінена.

Позивач звернулась до Управління із заявою щодо роз'яснення зменшення вищезазначених виплат та здійснення перерахунку.

Управління листом від 29 березня 2013 року № 44/Д-01 відмовило ОСОБА_2 у здійсненні такого перерахунку.

Не погоджуючись із діями відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав на неправомірність відмови Управління у перерахунку пенсії позивачу, оскільки особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад встановлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову Любешівського районного суду Волинської області від 16 травня 2013 року, прийшов до висновку щодо безпідставності вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії за стажем згідно з частиною другою статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки їй призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із висновком суду апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

На захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та вирішення проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, спрямований Закон України від 28 лютого 1991 року N 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон N 796-XII; в редакції від 1 січня 1996 року, що була чинною на момент звернення позивача до Управління).

Частиною другою статті 56 Закону N 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Враховуючи, що ОСОБА_2 отримала права на пенсію із врахуванням пільгового стажу як потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, отже вона отримала право на пенсію відповідно до Закону N 796-XII та обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені саме Законом N 796-XII.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає про неправомірність висновку суду апеляційної інстанції щодо відсутності права ОСОБА_2 на перерахунок пенсії у зв'язку із призначенням їй пенсії відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Окрім того, необхідно зазначити, що позивач не мала можливості обрати нарахування своєї пенсії за Законом України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки він прийнятий 9 липня 2003 року, а пенсія ОСОБА_2 позивачу призначена 26 квітня 1996 року.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для відмови перерахунку пенсії позивачу Управління зазначило прийняття Закону № 1058-IV, відповідно до норм якого за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок пенсія за віком збільшується на один відсоток розміру пенсії.

Зі змісту абзацу 2 частини першої статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон N 1058-IV; в редакції від 1 січня 2004 року, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад встановлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

У свою чергу, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена частиною другою статті 56 Закону N 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку щодо наявності у ОСОБА_2 права на перерахунок пенсії.

Проте, суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, вказуючи на правомірність дій Управління щодо відмови у здійсненні такого перерахунку.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись статтями 222, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року -скасувати.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 16 травня 2013 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді