Справа № 819/1172/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1172/17

14 вересня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мартиць О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області про повернення безпідставно сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, в якому просить зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області подання про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4492,50 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 року відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) допущено заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області - управлінням Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно із договором купівлі-продажу від 21.12.2017 року позивач придбала квартиру АДРЕСА_2. При цьому, у відповідності до статті 49 Закону України "Про нотаріат" було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4492,50 грн., хоча вона не є платником даного збору в розумінні пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", так як придбавала житло вперше.

На вимогу позивача про повернення безпідставного сплаченого збору Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області було відмовлено з тих підстав, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернулась до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явилася, прохальна частина позовної заяви містить клопотання ОСОБА_2 про розгляд даної справи без її участі.

Представник відповідача Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судове засідання не прибув, через відділ документального забезпечення суду подав заяву від 14.09.2017 року про розгляд справи за його відсутності (а.с.29), свою позицію виклав в письмових запереченнях від 20.07.2017 року (а.с.17-18), просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області в судове засідання не прибув, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності від 31.07.2017 року (а.с.23), при вирішенні даної справи покладається на думку суду.

Згідно із частиною четвертою статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За приписами частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

21.02.2017 року між приватним акціонерним товариством "Компанія з управління активами "Національний резерв" та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.9-10). Договір купівлі-продажу від 21.02.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Шонь Ю.М. та зареєстрований в реєстрі за № 407. Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу ціна нерухомого майна встановлена в розмірі 449250,00 грн.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, нею було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 4492,50 грн. відповідно до квитанції філії - Тернопільського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк" № 71 від 21.02.2017 року (а.с.11). Кошти у розмірі 4492,50 грн. зараховані на відповідний рахунок та надійшли до державного бюджету, що підтверджується довідкою управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області № 2196 від 26.07.2017 року (а.с.19).

19.04.2017 року позивач звернулася із вимогою до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 4492,50 грн.

Листом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 21.04.2017 року № 7499/07 позивача повідомлено про те, що підстав для повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 4492,50 грн. немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно.

Не погоджуючись із таким рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", який визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слідує, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджено наказ Міністерства фінансів України 03.09.2013 року N 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182.

Пункти 3 та 5 названого Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів передбачають, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" від 16.02.2011 року № 106 та додатку до неї саме органи Пенсійного фонду України контролюють справляння надходжень до бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна".

Відтак, органи Пенсійного фонду України є уповноваженими органами на внесення подання до органу державного Казначейства на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна".

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи (частина друга статті 69 КАС України).

З метою з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами суд вживав заходи, визначені частинами четвертою, п'ятою статті 11 КАС України щодо виявлення та витребування доказів, зокрема ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 року зобов'язував позивача ОСОБА_2 надати суду інформацію про те: чи перебувала вона у черзі на одержання житла, а також відомості з бюро технічної інвентаризації про відсутність реєстрації на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна, придбаного на підставі договору купівлі-продажу, тобто чи згідно обліку технічної інвентаризації в місті Тернополі та Теребовлянському районі станом на 21.02.2017 року не мала зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру); витяг з Державного реєстру правочинів за параметрами запиту ОСОБА_2 щодо реєстрації за нею в Державному реєстрі правочинів купівлі-продажу нерухомого майна, довідку з банку про використання житлових чеків, тощо на підтвердження того, що ОСОБА_2 придбала вказане у позовній заяві майно вперше. Згідно копії паспорта позивач зареєстрована в АДРЕСА_3, тому необхідно надати суду документи на житло за місцем реєстрації.

Проте, позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування у черзі на одержання житла або придбання житла вперше. Будь-яких заяв чи клопотань про неможливість надати витребовувані документи на адресу суду не надходило. В судові засідання, які відбувались 27.07.2017 року, 22.08.2017 року та 14.09.2017 року ОСОБА_2 не з'являлась.

При цьому, приписи частини першої статті 71 КАС України не звільняють її від обов'язку доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, навіть при наявності обов'язку відповідача як суб'єкта владних повноважень доводити правомірність оскаржуваного рішення.

Разом з тим, суд зазначає про відсутність в органів Пенсійного фонду України, в силу незалежних від них обставин, можливості зробити самостійний і беззаперечний висновок про придбання позивачем житла вперше.

Зважаючи на наведене в сукупності, враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що ненадання позивачем, як відповідачу так і суду в ході розгляду даної адміністративної справи, доказів на підтвердження факту перебування у черзі на одержання житла або придбання житла вперше виключають можливість застосування по відношенню до неї пільги, передбаченої пунктом 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, у зв'язку з недоведеністю позивачем наявності порушеного права позовні вимоги про зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4492,50 грн. не підлягають до задоволення.

Підстави для присудження на користь позивача понесених судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,128,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області про повернення безпідставно сплачених коштів відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.