Справа № 805/2340/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голубова Л.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року справа №805/2340/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Ястребової Л.В.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Борисова А.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_3 (за довіреністю)

відповідач1: ОСОБА_4 (за довіреністю)

відповідач2: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по справі №805/2340/17-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Прокуратури Донецької області про визнання протиправним та скасування висновку №7757/10/05-99-13-55 від 19 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Прокуратури Донецької області про визнання протиправним та скасування висновку №7757/10/05-99-13-55 від 19 травня 2017 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади»; скасування наказу прокурора Донецької області №1116-к від 19.06.2017 року про звільнення з посади прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області у звязку з припиненням трудового контракту відповідно до п.7-2 ст.36 КЗпП України; поновлення в органах прокуратури Донецької області на посаді прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління ДФС у Донецькій області№ 7757/10/05-99-13-55 від 19 травня 2017 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», складений Головним управлінням ДФС у Донецькій області; скасовано наказ прокурора Донецької області № 1116-к від 19 червня 2017 року про звільнення з посади прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області у звязку з припиненням трудового контракту відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України; поновлено ОСОБА_5 в органах прокуратури Донецької області на посаді прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області.

В апеляційній скарзі та під час судового засідання Головного управління ДФС у Донецькій області просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач1 вважає, що судом першої інстанції взагалі не враховано, що позивачем до перевірки не надано документи (які є обовязковими для розгляду та врахування при підготовці висновку) для підтвердження вартості набутого майна та джерел отриманих коштів на придбання зазначеного у ІІІ розділі декларації майна (будинок загальною площею 30,0 кв.м, розташований за адресою: Україна, Донецька область, Лиманський район, с.Рубці), у звязку з чим не було можливо здійснити порівняльний аналіз наявної інформації з метою зясування відповідності вартості майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел.

Представник позивача під час апеляційного провадження проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного зясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача1, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивача 27.01.2017р. призначено на посаду прокурора Костянтинівської міської прокуратури Донецької області .

Наказом прокурора Донецької області № 1116-к від 19 червня 2017 року позивача звільнено з займаної посади прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області у зв'язку з припиненням трудового договору відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України.

У відповідності до вимог п. 7-2 ст. 36 КЗпП України трудовий договір припиняється, зокрема, з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади".

Підставою звільнення позивача з займаної посади визначено довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» та висновок № 7757/10/05-99-13-55 від 19 травня 2017 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» Головного управління ДФС у Донецькій області.

Довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», підписаною прокурором Донецької області, встановлено, що до позивача застосовуються заборони, передбачені частиною третьою статті 1 вищевказаного закону .

Висновком Головного управління ДФС України у Донецькій області № 7757/10/05-99-13-55 від 19 травня 2017 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», встановлено, що позивачем у декларації за 2015 рік вказано не достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права)позивача.

Так, у позиції 24 розділу ІІІ декларації не відображено відомості щодо будинку, про який, як місце реєстрації та фактичного проживання зазначено у позиції 2 розділу І декларації. Згідно з письмовим поясненням та копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09 січня 2003 року власником цього будинку є ОСОБА_3 (батько декларанта).

У висновку зазначено, що з вересня 2013 року позивач перебуває на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади».

Перевіркою встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного позивачем у декларації за 2015 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч.1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

У декларації позивача в позиції 26 «Садовий (дачний) будинок в розділі ІІІ «Відомості про нерухоме майно» задекларовано будинок загальною площею 30,0 кв. м., розташований за адресою: Україна, Донецька область, Лиманський район, с. Рубці. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, у власності позивача зазначене майно не перебуває.

Позивачем до перевірки не надано документи для підтвердження вартості набутого майна та джерел отриманих коштів на придбання, зазначеного у розділі ІІІ декларації майна (будинок загальною площею 30,0 кв. м., розташований за адресою: Україна, Донецька область, Лиманський район, с. Рубці, у зв'язку з чим неможливо здійснити порівняльний аналіз наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна, вказаного в декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року №1682-VII (далі - Закон № 1682) очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 8 ст. 3 Закону № 1682 заборона, передбачена ч.3 ст.1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, критеріями здійснення очищення влади стосовно осіб щодо яких здійснювалася перевірка, зокрема, є встановлення перевіркою недостовірності відомостей щодо наявності майна, зазначеного у декларації; недостовірності таких відомостей, та невідповідності вартості майна, вказаного в декларації, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел; невідповідності вартості майна, вказаного в декларації, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна не може бути підставою для застосування Закону № 1682 в частині звільнення особи з посади в разі, якщо вказане майно набуте особою на законних підставах, та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Між тим, вживання у тексті частини 8 статті 3 Закону № 1682 єднального та розділового сполучника «та/або» вказує, що означена заборона застосовується до осіб за наявності одного з двох наступних критеріїв.

Зокрема, за першим критерієм необхідно враховувати, що підставами для звільнення є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону № 1682, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону № 1682, оскільки вказана обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

За другим критерієм достатньою підставою для звільнення є невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для застосування заборони за першим критерієм необхідно встановити недостовірність відомостей, та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у деклараціях, доходам, отриманим із законних джерел, тоді як для застосування заборони за другим критерієм необхідно встановити невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного в деклараціях, набутого на час перебування на відповідних посадах, доходам, отриманим із законних джерел.

Також, в частині 8 статті 3 Закону № 1682 визначено ознаки майна, що перевіряється, зокрема, майно (майнові права), набуте (набуті) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади».

Тобто, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може слугувати підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, а саме що таке майно (майнові права) набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», і його вартість відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі - Порядок № 563).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 2 Закону № 1682, пп. 7 п. 2 Порядку № 563 заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються, зокрема, щодо працівників прокуратури.

Позивач займала посаду прокурора місцевої прокуратури, тобто, посаду, щодо якої здійснюються заходи з очищення влади.

За приписами частин 1-2 ст. 4 Закону № 1682 особи, які перебувають на посадах, визначених у пп. 1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч.4 ст.5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені ч.ч.3 або 4 ст.1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено п. 3 ч. 2 ст.5 цього Закону.

На виконання наведених вимог позивачем було подано відповідну заяву від 20 грудня 2016 року.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682 перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Як встановлено судом, починаючи з 23 вересня 2013 року і до призначення на посаду прокурора, позивач обіймала посади в органах юстиції, щодо яких відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682 також здійснюються заходи з очищення влади.

Як вбачається з декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, тобто, за два роки до прийняття на посаду прокурора, позивач у розділі 1 вказала як членів сім'ї матір та батька, з якими проживає за адресою: 85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Бахмутська, 408а. Вказана адреса є адресою реєстрації позивача.

В підрозділі А. «ОСОБА_2, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування декларанта, та витрати декларанта на придбання такого майна або користування ним» розділу ІІІ «Відомості про нерухоме майно», в рядку 26 «Садовий (дачний) будинок» позивач задекларувала дачний будинок загальною площею 30,0 кв.м. за адресою: Україна, Донецька область, Лиманський район, с. Рубці.

В матеріалах справи наявний договір суборенди землі від 10 листопада 2010 року, зареєстр. Краснолиманським районним відділом Донецької регіональної філії ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.11.2010 року за №19, за яким позивачем прийнято у строкове платне користування земельну ділянку для розташування та обслуговування літного будиночку для відпочинку.

Тобто, на дату отримання ділянки в суборенду позивач не займала посади, визначені у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади».

Дані стосовно оформлення дачного будинку в матеріалах справи відсутні. Представник позивача пояснив, що літній дерев'яний будинок не підлягає реєстрації.

В підрозділі Б. «ОСОБА_2, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сім'ї декларанта, в рядку 30 «Житлові будинки» позивачем задекларовано будинок загальною площею 160,9 кв.м. за адресою: Україна, Донецька область, м.Костянтинівка, вул..Артемівська,408а.

Згідно свідоцтва про право власності від 09 січня 2003 року, відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний будинок та земельні ділянка площею 0,0136 га належить на праві власності батьку декларанта ОСОБА_3.

Наведене майно було задекларовано позивачем також у декларації за 2014 рік .

Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області листом від 12 січня 2017 року № 130/10/05-14-13-02-09-4 на запит Прокуратури Донецької області повідомила, що розбіжностей з декларацією позивача за 2015 рік не встановлено.

Довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 18 травня 2016 року № 08.2-05/27 Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області встановлено, що не застосовуються заборони, передбачені частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Висновком Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» від 26 лютого 2016 року № 600/9/05-14-13-02 встановлено, що у декларації про майно, доходи і витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік вказано достовірні відомості щодо наявного майна (майнових прав), набутого позивачем за час перебування на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Костянтинівського міськрайонного управління юстиції. Вартість набутого майна (майнових прав), вказаних у декларації за минулий рік відповідає наявній податковій інформації про доходи, отриманою позивачем із законних джерел.

З викладеного вбачається, що позивач фактично двічі проходив перевірку на підставі Закону України «Про очищення влади» і наведені вище висновки суперечать один одному.

Загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки визначений п. 3 Порядку № 1100 та включає такі складові: 1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого ч.4 ст.5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи; 2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації; 3) проведення перевірки, що фактично полягає в: - аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; - порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; -порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.3 Закону, доходам, отриманим із законних джерел; 4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей; 5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку; 6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Пунктом 4 Порядку № 1100 визначено, що при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Згідно з п. 6 Порядку № 1100 для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також дані про фізичних осіб, які включаються до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інформаційної системи «Податковий блок», зокрема про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пп. 1-10 ч.1 ст.2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Про встановлення недостовірності відомостей, які підлягали перевірці згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказується у висновку про результати перевірки у разі, якщо вартість майна (майнових прав), набутого (набутих) особою, стосовно якої проводилася перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1100 у розділі ІІІ декларації перевірці підлягають: - достовірність відомостей щодо наявності нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пп. 1-10 ч.1 ст.2 Закону, наявній податковій інформації про нерухоме майно такої особи; - відповідність вартості нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пп. 1-10 ч.1 ст. 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

При перевірці даних про нерухоме майно, вказаних особою, стосовно якої проводиться перевірка, у розділі ІІІ декларації, враховується зазначена такою особою в декларації інформація щодо перебування такого нерухомого майна або його частини у власності, в оренді чи на іншому праві користування (у разі зазначення такої інформації декларантом).

Для перевірки інформації про нерухоме майно використовуються дані, що надходять від суб'єктів інформаційних відносин: відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримані відповідно до законодавства, - про виникнення, перехід чи припинення речових прав на нерухоме майно; платників податків - фізичних осіб - про об'єкти нерухомого майна, зазначені в податковій декларації про майновий стан і доходи, а також наявна податкова інформація про нерухоме майно, одержана з інших джерел.

Як вбачається з матеріалів справи, нерухоме майно, порушення щодо якого встановлене фіскальним органом, набуте у 2003 році (будинок батька декларанта) та у 2010 році стосовно договору суборенди землі, тобто, коди позивач не займала посад, визначених у пп. 1-10 ч.1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади».

Матеріалами справи також доводиться, що в порушення вимог ч.10 ст.5 Закону № 1682, п. 27 Порядку № 563 та алгоритму проведення перевірки, визначеного пп. 3-6 п.3 Порядку № 1100, відповідачем 1 під час проведення перевірки було повідомлено позивача лише про виявлені розбіжності між даними, зазначеними у декларації, та інформацією, наявною у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; запропоновано надати пояснення причин таких розбіжностей та копії підтверджуючих ці пояснення документів. Про виявлену перевіркою невідповідність вартості майна доходам, отриманим із законних джерел, позивача не було повідомлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про необґрунтованість висновку податкового органу №7757/10/05-99-13-55 від 19 травня 2017 року, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по справі №805/2340/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по справі №805/2340/17-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 вересня 2017 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 14 вересня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: М.Г.Сухарьок

ОСОБА_6