Справа № 202/4693/17
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/4693/17
Провадження №2-а/202/207/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 вересня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі судді: Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Скляр А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача, зазначаючи, що вона вийшла на пенсію державного службовця 02.07.2011. Розпорядження відповідача № 1034 від 02.07.2011 року їй призначено пенсію у розмірі 83% середньої заробітної плати, у складі котрої не були враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

На її, позивача, заяву від 09.06.2017 року на адресу УПФУ здійснити перерахунок розміру її пенсії з урахуванням не врахованих раніше сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, їй відмовлено. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права на більший розмір пенсії, передбаченого статтям 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З огляду на зазначене, позивач просила визнати дії відповідача щодо неврахування при розрахунку її пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати протиправними та зобов'язати відповідача здійснити їй донарахування та виплату вже призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, Альков Д.С., в судовому засіданні заперечив проти позову та пояснив, що ОСОБА_1 була призначена пенсія як державному службовцю відповідно до вимог Закону України «Про державну службу». З 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» (пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213). У зв'язку із набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 - VIII (далі Закон 889) скасовано, зокрема, статтю 37-1 Закону 3723 (пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889). Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 встановлено, що з 01.05.2016 року втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яка встановлювала порядок та механізм перерахунку пенсій державним службовцям у відповідності до статті 37-1 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 року (стаття 37-1), яка встановлювала право державних службовців на перерахунок пенсії. Враховуючи те, що Закон № 889 «Про державну службу» не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі, призначених згідно із Законом № 3723, а Постановою 622 скасовано пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, підстави для проведення перерахунку пенсій, який був передбачений статтею 37-1 Закону 3723, відсутні. Також представник відповідача зазначив, що постановою правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17.01.2017 року затверджена форма довідки про складові заробітної плати для призначення (не перерахунку) пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), форма довідки міститься в додатках до вказаної постанови. Позивачем же надана довідка не за вищезазначеною формою, а за довільною формою. Тому представник відповідача зазначив, що у УПФУ відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача та просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в місті Дніпрі з 02.07.2011 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 83% середньої заробітної плати (а.с. 13).

При розрахунку пенсії позивача відповідачем не були враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

09.06.2017 року позивач звернулася до УПФУ із заявою про здійснення перерахунку розміру її пенсії з урахуванням не врахованих раніше сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 9).

Листом відповідача № 1048/03/21 від 13.06.2017 року позивачу було повідомлено про відмову в здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року перерахунок пенсії державних службовців не передбачений. Також зазначено, що позивач надала довідку про складові заробітної плати, яка за формою не відповідає формі, встановленій постановою правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17.01.2017 року (а.с. 11-12).

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу» (на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які враховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до змісту ст.37 Закону України «Про державну службу» відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту ст.40 вказаного закону можна зробити висновок, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Таким чином, законодавством віднесено до складу заробітної плати інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати належить до додаткових видів грошового пенсійного забезпечення й приймається в розрахунок при зарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

В зв'язку з цим, суд вважає, що неврахування відповідачем у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати є діями протиправними і такими, що порушують право позивача на більший розмір пенсії.

Щодо заперечень відповідача стосовно відсутності на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії законодавчо встановленого механізму перерахунку призначеної пенсії державного службовця необхідно зазначити таке.

Умови та порядок перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

З 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» (пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213).

У зв'язку із набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 - VIII скасовано, зокрема, статтю 37-1 Закону 3723 (пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 встановлено, що з 01.05.2016 року втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яка встановлювала порядок та механізм перерахунку пенсій державним службовцям у відповідності до статті 37-1 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 року (стаття 37-1), яка встановлювала право державних службовців на перерахунок пенсії.

Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 роз'яснено розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що визнання законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дій, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1999 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Стосовно заперечень відповідача щодо того, що позивачем була надана довідка про складові заробітної плати не за встановленою формою, необхідно зазначити, що у формі довідки, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17.01.2017 року, зазначено, що до даної довідки вносяться відомості про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, а довідка про розмір інших виплат, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» додається до цієї довідки. Форма для довідки про розмір інших виплат законодавством не встановлена.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачеві у здійсненні перерахунку призначеної пенсії із урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України судовий збір підлягає стягненню з державного бюджету України на користь позивача у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.40,45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.41,122,128,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, починаючи з 01.06.2017 року із збереженням 83 відсотків нарахування пенсії на момент виходу на пенсію та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя - Бєльченко Л.А.