Справа № 813/662/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9075/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Носа С.П., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Львівській області (далі позивач, ГУ ДФС у Львівській області) звернулось з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» (далі - відповідач, ТОВ «Корпорація КРТ»), у якому просить суд застосувати арешт коштів на рахунках відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не було допущено посадових осіб податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ «Домус Альянс» () за серпень, вересень 2015 року, про що складено відповідний акт. Посилаючись на норми п. 94.6 ст. 94 ПК України, позивач просить суд застосувати арешт коштів на рахунках підприємства у зв'язку з відмовою відповідача у допуску посадових осіб ГУ ДФС у Львівській області до проведення перевірки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що позивач у разі його не допуску платником податків до проведення перевірки, може звернутися до суду з вимогою виключно про арешт майна платника податків або ж з поданням щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Проте, податковий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Доказів наявності у ТОВ «Корпорація КРТ» податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу суду не надано.

Крім того постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.03.2017 року у справі № 813/520/17, залишену без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017 року задоволено повністю позов ТОВ «Корпорація КРТ», визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 06.02.2017 року № 336 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що після судових рішень, які набрали чинності і передували наміру провести перевірку в даній справі, наказом ГУ ДФС у Львівській області від 06.02.2017 року № 336 виписано направлення щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація «КРТ». Однак, керівництвом останнього відмовлено в допуску до проведення перевірки.

У відповідності до п.п. 94.2.3 п. 64.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо зясовується, що платник відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб ОДПС.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДФС у Львівській області 06.02.2017 року видано наказ № 336 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ».

На підставі ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України та наказу від 06.02.2017 року № 336 видано направлення на перевірку від 07.02.2017 року № 493, № 494, згідно з якими ГУ ДФС у Львівській області з 07.02.2017 року скеровано для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» тривалістю 10 робочих днів.

Посадовими особами позивача 07.02.2017 року здійснено вихід за адресою підприємства для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ «Домус Альянс» () за серпень, вересень 2015 року. Посадовими особами ТОВ «Корпорація КРТ», зокрема головним бухгалтером ОСОБА_1 та заступником начальника юридичного відділу ТОВ «Корпорація КРТ» ОСОБА_2, відмовлено від допуску до перевірки у звязку відсутністю підстав передбачених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

ГУ ДФС у Львівській області 07.02.2017 складено акт не допуску № 23.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України пов'язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно з пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Враховуючи вимоги ст. 94 ПК України, які визначають арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно з п. 94.2 ст. 94 ПК України.

При цьому, накладення арешту на кошти платника податків у банку обмежено сумою податкового боргу такого платника.

Узагальнюючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що оскільки порушена процедура так як відсутнє рішення про арешт майна платника податків, яке б було підтверджено рішенням суду, відтак підстави для арешту коштів відсутні, позаяк такий арешт є складовою загального арешту майна. Крім того, скасовано наказ на проведення перевірки відповідача, що вбачається з наявної копії при матеріалах справи.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року у справі № 813/662/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 19.09.2017 року.