Справа № 670/1099/15-а
Суддя: Волкова О. М.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/1099/15-а
Провадження № 2-а/670/22/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача -- ОСОБА_2

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сертифікованого інженера-землевопорядника ТОВ ЄКФ «Власна справа» ОСОБА_4, в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка Володимира Анатолійовича про визнання дій відповідачів незаконними, визнання недійсними та скасування документів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом до сертифікованого інженера-землевопорядника ТОВ ЄКФ «Власна справа» ОСОБА_4, в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка Володимира Анатолійовича про визнання дій відповідачів незаконними, визнання недійсними та скасування документів та відшкодування моральної шкоди.

Просила визнати недійсною та скасувати пояснювальну записку, додану до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1, та проекті із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, оскільки вказані в них відомості не відповідають дійсності.

Зокрема, вказувала, що сертифікованим інженером-землевпорядником ТОВ ЄКФ «Власна справа» ОСОБА_4, який працював на вказані посаді на час виготовлення оспорюваних документів, додані додатки до вищевказаної технічної документації та проекті землеустрою (пояснювальні записки, протоколи, винесені рішення, кадастрові плани), виготовлені з порушенням чинного законодавства, а саме Інструкції про встановлення та затвердження меж земельних ділянок в натурі та їх закріплення межовими знаками. Він сам проводив кадастрову зйомку без повідомлення та залучення суміжних землекористувачів. На кадастровому плані не зазначено контури приміщень, в тому числі приміщення кухні - сараю по АДРЕСА_2, спільної криниці, не проведено відступ від приміщення кухні-сараю по АДРЕСА_2, чим порушено ст. 350-92 ДБН.

Тому позивач просила визнати дії ОСОБА_4 по виготовленню технічної документації та проекту землеустрою незаконними, і стягнути з нього на її користь 5 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди.

Крім того, ОСОБА_1 просила визнати недійсними та скасувати висновки, засвідчені підписом в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюком В.А. у технічні документації та проекті землеустрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7, визнати його дії протизаконними та стягнути з відповідача на її користь 5 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги до Павлюка В.А. позивач мотивувала тим, що у технічні документації відсутні погодження меж із суміжними землекористувачами, а саме з ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_9; неправомірно зазначено як суміжного землекористувача ОСОБА_10, який таким не являється; розмір ділянки, що приватизовується 0,18 га не відповідає розміру ділянки в оглядовому плані, оскільки згідно записів погосподарських книг значиться 0,17 га; захвачено частину приміщення землекористувачів. Кадастрова зйомка проводилась без повідомлення суміжних землекористувачів. Однак незважаючи на ці порушення, Павлюк В.А. неналежним чином перевірив висновки і затвердив їх.

ОСОБА_1 також просила вилучити оспорювану нею документацію -- пояснювальні записки, протокол визначення та погодження зовнішніх меж, кадастровий план, висновки за підписом Павлюка В.А., акт від 05.06.2014 року, акт прийомки-передачі меж із Державного кадастрового фонду, де вона зберігається.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, та просила задовольнити.

Відповідачі, колишні сертифікований інженер-землевопорядник ТОВ ЄКФ «Власна справа» ОСОБА_4 та в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюк В.А. у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, у задоволені позову просили відмовити.

Ухвалою суду від 31.05.2017 року до участі у справі було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відділ у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, представник якого у суд не з'явився, хоча повідомлявся належним чином судовою повісткою.

Ухвалою суду від 29.06.2017 року до участі у справі було залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що він купив у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 домогосподарство в АДРЕСА_2, однак нотаріально договір купівлі-продажу досі не оформив. На теперішній час він бажає приватизувати земельну ділянку за вказаною адресою розміром 0,23 га, а в нього числиться 0,20 га, оскільки суміжний землекористувач ОСОБА_6 захватив частину землі так, що половина погреба, сараю та криниця виявились розміщеними на його земельні ділянці, а ОСОБА_7 змістилась у його сторону на один метр.

Інші учасники, які були залучені як треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, про причину неявки суд не повідомили.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, пояснення третьої особи ОСОБА_3, дослідивши надані ними письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2015 року 42 сесія шостого скликання Нетечинецької сільської ради за № 7-42/2015 прийняла рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_7 на території Нетечинецької сільської ради», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_7 на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та передано у власність земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку розміром 0,1805 га в АДРЕСА_1.

Прийняттю вказаного рішення передувало рішення Нетечинецької сільської ради № 7-25/2013 від 11.09.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7.», згідно якого було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки про надання у власність ОСОБА_7 земельної ділянки в орієнтовному розмірі 0,48 га, з них для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1, розміром 0,18 га, та договір від 23.07.2013 року 68-04-09-3288 на виконання робіт по виготовленню проекту щодо відведення земельної ділянки між замовником ОСОБА_7 та Віньковецьким районним виробничим відділом ДП «Центр ДЗК».

23.07.2013 року інженером-землевпорядником ОСОБА_4 у присутності замовника ОСОБА_7, представника Нетечинецької сільської ради, сільського голови ОСОБА_11, суміжних землекористувачів, у тому числі ОСОБА_3 складено протокол (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки (на місцевості), де зазначено, що по лінії А-Б та Г-А суміжним землекористувачем є ОСОБА_3 Вказаний протокол ОСОБА_3 не підписаний.

Згідно акту обстеження земельних ділянок від 05.06.2014 року, складеного комісією Нетечинецької сільської ради, межа між земельними ділянками ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не порушена, межові знаки знаходяться на старих місцях.

Рішенням сесії Нетечинецької сільської ради № 8-33/2014 від 08.08.2014 року надано дозвіл ОСОБА_7 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок без погодження межі по АДРЕСА_1, із ОСОБА_3 та спадкоємцями ОСОБА_12 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які безпідставно відмовляються від підпису протоколу погодження межі.

До технічної документації складена пояснювальна записка, згідно якої земельна ділянка відводиться у розмірі 0,1805 га, суміжні землевласники та землекористувачі до визначених меж земельної ділянки претензій не мають, про що складені відповідні протокол та акт, запроектована земельна ділянка межує з півночі із землями невстановленого власника.

Висновком за підписом начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області В.А. Павлюка від 29.09.2014 року № 495 після розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на відповідність положень чинних нормативних та законодавчих актів, відділ Держземагенства у Віньковецькому районі погоджує його та вважає за можливе передати у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1805 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1

Крім того, 23.07.2013 року між ОСОБА_6 та Віньковецьким районним виробничим відділом ДП «Центр ДЗК» було укладено договір № 68-04-09-3287 на виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

23.07.2013 року інженером-землевпорядником ОСОБА_4 у присутності замовника ОСОБА_6, представника Нетечинецької сільської ради, сільського голови ОСОБА_11, суміжних землекористувачів ОСОБА_7, ОСОБА_10, складено протокол (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки (на місцевості), де зазначено, що по лінії від Г до А - землі невстановленого власника, та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Рішенням Нетечинецької сільської ради від 30.09.2014 року № 3-34/2014 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 на території Нетечинецької сільської ради» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських споруд ОСОБА_6 на території Нетечинецької сільської ради в АДРЕСА_1, та передано земельну ділянку у власність.

Водночас, як випливає із рішень Нетечинецької сільської ради № 5-33/2014 від 08.08.2014 року сесією сільської ради було надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Подільські, 61, без погодження межі із спадкоємцями ОСОБА_12 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які безпідставно відмовляються від підпису протоколу погодження межі.

Згідно з кадастровим планом та відповідно до пояснювальної записки до вказаної технічної документації, розмір земельної ділянки становить 0,2500 га, суміжні землевласники та землекористувачі до визначених меж земельної ділянки претензій не мають, про що складені відповідні протокол та акт.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

За положеннями ч. 8 ст. 118 ЗК України виготовлення технічної документації здійснює відповідна організація, яка має дозвіл (ліцензію) на виконання цих робіт. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з Порядком реєстрації об'єктів державної експертизи землевпорядної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. N 974, реєстрація об'єктів державної експертизи землевпорядної документації здійснюється Держгеокадастром, Рескомземом Автономної Республіки Крим, обласними, Київським і Севастопольським міськими головними управліннями земельних ресурсів. Реєстрації підлягають підготовлені та узгоджені в установленому законодавством порядку оригінали документації із землеустрою та з оцінки земель, матеріалів і документації державного земельного кадастру (далі - об'єкти експертизи).

У реєстрації об'єкта експертизи може бути відмовлено у разі: невідповідності його вимогам законодавчих та інших нормативно-правових актів, цього Порядку; виявлення недостовірних даних.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (зі змінами від 03.07.2013 року), затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 N 376 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686).

Згідно з п.2.1 та 2.3 цієї Інструкції встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Згідно ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування на правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі у судове засідання, не з`явились, а в письмових заявах заперечували проти задоволення позовних вимог.

Положеннями ст. 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із постанови Віньковецького районного суду від 24.01.2014 року, (справа № 670/992/13-а, провадження № 2-а/670/1/14), прийнятої у справі за позовом ОСОБА_1 до Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити дії та скасування рішень органу місцевого самоврядування, позивач просила скасувати рішення сесії Нетечинецької сільської ради від 11.09.2013 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_7 та рішення Нетечинецької сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_6 від 09.07.2013 року.

Судом було встановлено, що приймаючи рішення сесії про надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою ОСОБА_6 та ОСОБА_13 рада діяла в межах своїх повноважень, оскільки питання про надання земельних ділянок комунальної власності у власність або у користування громадян та юридичних осіб підлягає вирішенню саме радою як представницьким органом місцевого самоврядування, на території якої знаходиться спірна земельна ділянка, і не допустила порушень владних повноважень під час винесення оскаржуваних рішень, та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 судом було відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24.01.2014 року - без змін.

18.11.2013 року (справа № 670/879/13-а, провадження № 2-а/670/57/13) Віньковецьким районним судом було прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в адміністративні справі за позовом ОСОБА_1 до Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області про бездіяльність Нетечинецької сільської ради.

Судом було встановлено, що 30.07.2013 року позивач ОСОБА_1 письмово звернулась до Нетечинецької сільської Ради із заявою, в якій просила визначити згідно погосподарських книг розмір ділянки, на якій знаходиться будинок ОСОБА_6 по АДРЕСА_1, та будинок покійної ОСОБА_12 по АДРЕСА_2, і встановити межові знаки, необхідні для проведення замірів земельної ділянки для виготовлення технічної документації.

02.08.2013 року комісією Нетечинецької сільської ради з питань агропромислового комплексу, землекористування і соціального розвитку села на виконання заяви ОСОБА_1 від 30.07.2013 року за участю заявниці було проведено обстеження земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_12 та складено акт обстеження земельної ділянки. Згідно вказаного акту земельна ділянка ОСОБА_6 становить 0,42 га, що відповідає погосподарській книзі, обмір земельної ділянки ОСОБА_12 становить 0,24 га, а згідно записів погосподарської книги по АДРЕСА_2, рахується 0,23 га. Під час обмірів виявлені чіткі межові знаки. Криниця знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_6 Порушень з боку ОСОБА_6 щодо межових знаків не виявлено, та згідно ст. 108 п. 1 ЗК України допускається використання межових знаків будівель та споруд, які знаходяться на межі.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Віньковецького районного суду Хмельницької області від 18.11 2013 року - без змін.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року (справа № 670/962/14-а) було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Нетечинецької сільської ради про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, у якому вона просила скасувати рішення сесії від 30.09.2014 року, яким затверджено проект землеустрою на відведення земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Аналогічні вимоги позивачки ОСОБА_1 були предметом розгляду у цивільній справі № 670/47/15-ц до відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання недійсною технічної документації, та у цивільній справі № 670/510/14-ц до Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, третя особа ОСОБА_6 про вирішення земельного спору. Рішеннями Віньковецького районного суду від 11.11.2014 року та 23.03.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Так, рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11.11. 2014 року(яке 22.12.2014 року ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області залишено без змін) було встановлено, що відповідно до експертного висновку та акту обстеження земельної ділянки земельною комісією сільської ради від 02 серпня 2013 року розміри ділянки землі по АДРЕСА_1, (ОСОБА_6.) співпадають. Згідно акта обстеження вони становлять 0,42 га. (а. с. 10), а за експертним висновком - 0,4261 га. По АДРЕСА_2, відповідно 0,23 га. та 0,2305 га, а згідно показань експерта в суді, погрішності в десятитисячних викликані якістю вимірювальних приладів. Прилад застосований ним є більш досконалим, і у зв'язку з більш точним вимірюванням змінилась конфігурація ділянки землі і розміри.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 08.08.2014 року (справа № 670/349/14-а, провадження № 2-а/670/20/14) було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Нетечинецької сільської Ради Віньковецького району Хмельницької області про визнання відсутності компетенції, про скасування незаконних рішень та спростування неправдивої інформації, у якому просила суд скасувати VІІ рішення сесії Нетечинецької сільської ради від 11 вересня 2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7.», визнати нечинним акт від 02.08.2013 року з додатком.

Суд встановив, що земельна ділянка ОСОБА_6 згідно з обмірами, результати якого зафіксовані у акті від 02.08.2013 року, становить 0,42 га, що відповідає по господарській книзі (Подільська, 61 - 0,42 га), земельна ділянка ОСОБА_12 - 0,24 га, тоді як згідно з погосподарською книгою по АДРЕСА_2 рахується 0,23 га, під час обмірів виявлено чіткі межові знаки та порушень з боку ОСОБА_6 щодо встановлення межових знаків не виявлено. Комісія з питань агропромислового комплексу, землекористування і соціального розвитку с. Нетечинці провівши обміри земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_12 та склавши відповідний акт від 02.08.2013 року, а також Нетечинецька сільська рада приймаючи рішення про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, розміри земельних ділянок відповідають даним по господарської книги.

Отже, вказаними рішеннями спростовуються твердження позивача про те, що у технічній документації із землеустрою межі земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визначені неправильно, здійснено самозахват землі, в тому числі приміщення кухні - сараю по АДРЕСА_2, та частини землі, на якій розташована криниця, а також неправомірного складення протоколів та актів погодження меж за відсутності підписів суміжних землекористувачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки Нетечинецькою сільською радою прийнято відповідні рішення про виготовлення технічної документації по приватизації земельних ділянок без погодження межі по АДРЕСА_1, із ОСОБА_3 та спадкоємцями ОСОБА_12 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які не оскаржувались та є чинними.

Таким чином, враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачі під час виконання своїх повноважень діяли в межах та відповідно до чинного законодавства.

Крім того, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження органів Держгеокадастру щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є виключною компетенцією уповноваженого органу.

В той же час, за станом на час розгляду справи у суді ОСОБА_4 та Павлюк В.А. не є суб'єктами владних повноважень, що підтверджується відповідними наказами про їх звільнення з посади, тому вони не є належними відповідачами по справі. Однак після роз'яснення позивачу ст. 50 КАС України вона вказала, що свої позовні вимоги вона заявляє саме до сертифікованого інженера-землевопорядника ТОВ ЄКФ «Власна справа» ОСОБА_4, та в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка Володимира Анатолійовича.

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом у власних інтересах, а на заміну її як позивача належними позивачами - ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3, які являються суміжними землекористувачами, не погодилась, зазначивши, що ці особи не мають можливості брати участь у судових засіданнях.

Після винесення судом 29.06.2017 року ухвали про залучення ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, ці особи самостійних вимог до відповідачів не висували.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає таке.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 вказаної постанови).

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У судовому засіданні позивачем не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй моральної шкоди саме діями відповідачів, тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі по 5000 гривень з кожного задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116, ст. 118, ст. 125, ст. 126, ст. 155, ст. 211 Земельного Кодексу України, ст. 6, ст. 11, ст. 17, ст. ст. 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до сертифікованого інженера-землевопорядника ТОВ ЄКФ «Власна справа» ОСОБА_4, в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка Володимира Анатолійовича про визнання дій відповідачів незаконними, визнання недійсними та скасування документів та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М. Волкова