Справа № 817/916/17
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 вересня 2017 року Р і в н е №817/916/17

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Махаринця Д.Є., за участю секретаря судового засідання Холод Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_2

відповідача: Кострикін В.І.

третьої особи: Грабовський В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_5
ддоДержавного реєстратора речових прав на нерухоме майно-приватного нотаріуса Кострикіна Володимира Івановича третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд"
про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів - Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно-приватного нотаріуса Кострикіна Володимира Івановича третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник Позивача позов підтримала та надала пояснення, які співпадають з позицією, викладеною в позовній заяві.

Відповідач надав суду письмові заперечення в яких позовні вимоги заперечував. В обґрунтування заперечень вказав, що на момент вчинення реєстраційної дії заявником подані всі необхідні документи для її проведення, а саме: документи, що підтверджують правоздатність та дієздатність суб'єкта права, документ, що встановлює особу заявника, та його повноваження, документи, що підтверджують право власності на об'єкт нерухомого майна, та сплачені всі обов'язкові державні збори та платежі. Реєстраційна дія щодо державної реєстрації права власності Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" на спірну будівлю проведена 13.06.2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець Аллою Миколаївною на підставі рішення Рівненського міського суду від 18.04.2016 року по справі №569/1221/16-ц, що відповідає правовій позиції відповідно до ували апеляційного суду Рівненської області від 10.06.2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.12.2016 року. У зв'язку з чим він вважає, що позовна заява є необґрунтованою та повинна бути залишена без розгляду у зв'язку із зверненням до неналежного відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження в справі, яке мотивоване тим, що фактично діями Відповідача не порушуються права Позивача, а на розгляд адміністративного суду передано спір щодо права власності на об'єкт нерухомості, який повинен розглядатись в межах цивільного судочинства, оскільки відсутні передбачені КАС України підстави для розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Після дослідження в судовому засіданні всіх матеріалів справи, судом поставлено на обговорення сторін питання щодо закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечив.

Представник Відповідача поклав вирішення даного питання на розсуд суду.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача клопотання підтримав, та просив закрити провадження в справі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що провадження у справі належить до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Суд виходить з наступного.

Предметом спору у цій справі, як випливає зі змісту її фактичних обставин на перший погляд, є реєстраційні дії із скасування державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за вказаною вище адресою, тобто такий спір можна було б вважати публічно-правовим.

Однак в контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалося між його суб'єктами, такий висновок не можна визнати правильним.

Як встановлено з рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:32844073 від 10.12.2016 року, яке було прийнято нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області, право власності за БІЛДІНГ ЕНД ФАЙНЕНС ЛТД (BUILDING AND FINANCE LTD) було зареєстровано на підставі акту приймання-передачі та оцінки активів, який 28.09.2016 року було підписано між Рівненською обласною асоціацією по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (88000, Україна, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Петефі, 9, кв.15) та БІЛДІНГ ЕНД ФАЙНЕНС ЛТД (BUILDING AND FINANCE LTD), особи, яка не є резидентом України, країна реєстрації: Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії, адреса: Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії, ЕН3 6SWВелика Британія, Шотландія, місто Едінбург, вул.Вінсент, 5, апартаменти 2.

Позовні вимоги ОСОБА_5 мотивує тим, що на момент вчинення оскаржуваних дій державного реєстратора Кострикіна В.І. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були наявні три записи про арешт нежитлової будівлі, адміністративного будинку (літ. А-4), загальною площею 1512 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, зокрема:

- номер запису про обтяження: 14213890, дата, час державної реєстрації 18.04.2016 року, 16:51:23, державний реєстратор Салійчук Ілона Михайлівна, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, підстава виникнення обтяження: ухвала про забезпечення позову, серія та номер: 569/1221/16-ц, виданий 18.04.2016 року, видавник: Рівненський міський суд; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29304642 від 18.04.2016 року, 17:10:27, Салійчук Ілона Михайлівна, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради; вид обтяжень: арешт нерухомого майна;

- номер запису про обтяження: 14213971, дата, час державної реєстрації 18.04.2016 року, 16:40:59, державний реєстратор Пухова Неоніла Юріївна, Перша Рівненська державна нотаріальна контора, Рівненський нотаріальний округ, підстава виникнення обтяження: ухвала про забезпечення позову, серія та номер: 569/1221/16-ц, виданий 18.04.2016 року, видавник: Рівненський міський суд; підстава внесення запису:рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29304195 від 18.04.2016 року, 16:51:45, Пухова Неоніла Юріївна, Перша Рівненська державна нотаріальна контора, Рівненський міський нотаріальний округ; вид обтяжень: арешт нерухомого майна;

- номер запису про обтяження (в спец розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) 14491282, дата, час державної реєстрації 13.05.2016 року, 12:13:25, державний реєстратор Мельник Віталій Віталійович, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області; підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер:51076708, виданий 13.05.2016 року, видавник: Державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельник В.В.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29586122 від 12:13:42 Мельник Віталій Віталійович, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, вид обтяжень: арешт нерухомого майна. (а. с. 12-13).

Судом встановлено, що особа майно (права) якої обтяжуються за вищевказаними рішеннями суду в цивільних справах є ОСОБА_5, який водночас є позивачем в даній справі.

Аналіз зазначених фактичних обставин дає підстави вважати, що оскарженим реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право на нерухоме майно нежитлову будівлю, адміністративного будинку (літ. А-4), загальною площею 1512 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Наведена правова ситуація дозволяє дійти такого правового висновку.

Згідно частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952), під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п.36 рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства»). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п.30 рішення у справі «Наталія Михайленко проти України» від 30.08.2013, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п.24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006, заяви №29458/06 і №29465/04), відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

При цьому суд зауважує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Суд приходить до висновку, що правовідносини, пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, не є публічно-правовими, оскільки випливають із договірних відносин, а відтак, мають вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства, а не адміністративного.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 14.06.2016 року у справі №21-41а16, яка, в силу вимог ст.244-2 КАС України, має враховуватись судом при прийнятті рішення.

Суд наголошує, що в даному випадку реєстраційні дії здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого (за наявності для цього підстав) можуть бути розв'язані й питання, пов'язані із скасуванням реєстрації права власності на нерухоме майно позивача, а відтак суд приходить до висновку про те, що дана справа не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 24 січня 2017 року у справі №21-1559а16.

Отже, спірні правовідносини мають приватно-правовий характер та не підлягають розгляду Рівненським окружним адміністративним судом. Розгляд даного спору віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

Тому, провадження у справі підлягає закриттю.

Одночасно суд звертає увагу на те, що рішення про закриття провадження у справі не обмежує сторони у реалізації захисту свого речового права в порядку цивільного судочинства.

Згідно із вимогами п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_5 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно-приватного нотаріуса Кострикіна Володимира Івановича третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію закрити.

Роз'яснити позивачу, що вирішення даного спору відноситься до юрисдикції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Махаринець Д.Є.