Справа № 237/2642/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сенаторов В.А.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року справа №237/2642/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року у справі № 237/2642/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області (далі - Управління), в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 5 січня 2017 року;

- зобов'язати Управління призначити та виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 5 січня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 05 січня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення адресної допомоги на наступний 6-місячний строк. З повідомлення відповідача від 06.01.2017 № 83 позивачу стало відмово, про те, що у призначенні відповідних виплат було відмовлено у зв'язку з наявністю у позивача у власності квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 3 серпня 2017 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Управління щодо відмови упризначенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 05.01.2017.

Зобов'язано Управління взяти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 05.01.2017

Судове рішення мотивоване тим, що м. Курахове є територією проведення антитерористичної операції, факт наявності або відсутності вкладів, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у будь-якого члена сім'ї заперечувався позивачем та не доведений належними доказами з боку відповідача, тому жодних правових підстав для відмови у наданні щомісячної адресної допомоги позивачеві для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у відповідача не існувало.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що внутрішньо переміщена особа, яка переміщується в межах Донецької та Луганської областей, та на момент звернення за призначенням грошової допомоги має у власності житлові приміщення, розташовані на підконтрольній Українській владі території, грошова допомога не призначається.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, у місті Курахове Донецької області, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, з 15.02.2007, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Як вбачається з копії довідки від 22.03.2016 № року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції виданої Управлінням, ОСОБА_2 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_4, і перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно з Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII), 05 січня 2017 року позивач звертався до Управління із заявою про призначення адресної допомоги на наступний 6-ти місячний строк. Ця обставина не заперечується відповідачем.

06.01.2017 відповідач відмовив у призначенні адресної допомоги, як внутрішньо переміщеної особи з районів проведення антитерористичної операції, на наступний 6-ти місячний строк з тієї підстави, що позивач має у власності житлове приміщення у АДРЕСА_1 (повідомлення про відмову №83 від 06.01.2017 (а.с.9).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини, з огляду на цей закон, повинні вважаться загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 1706-VII , факт внутрішнього переміщення будь якої фізичної особи на території України підтверджується довідкою про взяття на облік цієї внутрішньо переміщеної особи.

Ту обставину, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, визнано сторонами спору у суді та підтверджено Довідкою № від 22.03.2016 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.8).

Постанова КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» передбачає, що призначення та продовження виплати пенсій, довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 № 509.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року (далі - Порядок № 505), визначено механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Відповідно до інформаційної довідки № 75248169 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач має у власності об'єкт житлової нерухомості, а саме: 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої у АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 44,7 кв.м., житлова площа 29,5 кв.м.

Та обставина, що ОСОБА_2 має у приватній власності, на праві приватної спільної часткової власності, об'єкт житлової нерухомості - 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої у АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 44,7 кв.м., житлова площа 29,5 кв.м., визнана обома сторонами.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 505 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Курахове Мар'їнського району Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Курахове Мар'їнського району Донецької області.

Окрім того, відповідно до інформації заступника начальника Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 21 грудня 2016 року, територія Донецької області (включаючи місто Курахове) з 07 квітня 2014 року визначена районом проведення АТО. На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до додатку розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року місто Курахове Мар'їнського району Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що оскільки на теперішній час м. Курахове Мар'їнського району Донецької області згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, належне позивачу на праві власності житло, що розташоване у АДРЕСА_1, тобто, в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року №428-р не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Пунктом 1 зазначеного розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1; та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2 Пункт 1 в редакції Розпорядження КМ № 428-р від 05.05.2015.

Однак Порядок № 505 в своєму тексті станом на час виникнення спірних правовідносин не містив посилання на такі території. В ньому було вжито поняття райони проведення антитерористичної операції, визначення яким давалось не розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року №428-р, а іншими актами вищого органу виконавчої влади, зазначеними вище в цьому судовому рішенні.

Лише постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 р. № 370 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» в тексті Порядку № 505 слова "району проведення антитерористичної операції або населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" замінено словами "населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Однак, вказані зміни набули чинності 03.06.2017, тобто, на спірні правовідносини вони не поширюють свою дію.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість задоволення позову місцевим судом.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року у справі № 237/2642/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов