Справа № 233/3643/16-а
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3643/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Костянтинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В :

26 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом - УПФУ) про визнання дій незаконними та зобов'язання надати відповідь на його лист. Свої вимоги він обґрунтовував тим, що 10 травня 2016 року ним була подана письмова заява до відповідача про перерахунок виплачених коштів з урахуванням індексу інфляції. Всупереч вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» на час подання позову відповідь ним так і не отримана. Просив визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати УПФУ надати відповідь на його звернення.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, з урахуванням того, що він отримав відповідь від відповідача 08 серпня 2016 року. Тому просив залишити позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати відповідь на його звернення без розгляду та розглянути справу за його відсутності.

Ухвалою суду від 10 травня 2017 року позовна заява ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними, зобов'язання надати письмову відповідь, залишена без розгляду в частині зобов'язання відповідача надання письмової відповіді ОСОБА_1

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення згідно яких зазначив, що дійсно 10.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок виплаченої пенсії з урахуванням індексу інфляції, але відповідь була направлена йому у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» вчасно, а саме 17.05.2016 року згідно запису у журналі вихідної кореспонденції з відміткою про відправку. Просив у позові відмовити (а.с.51).

З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено та визнається сторонами, що позивач ОСОБА_1 10 травня 2016 року звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок виплаченої пенсії з урахуванням індексу інфляції, що відповідає вхідному штампу відповідача на заяві (а.с.4). 08 серпня 2016 року позивачем була отримана відповідь від УПФУ.

Суд зазначає, що спірні відносини регулюються Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, зі змінами та доповненнями (надалі Закон № 393/96-ВР.

Згідно з преамбулою Закону України «Про звернення громадян» цей закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до норм статті 3 Закону № 393/96-ВР заява (клопотання) це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Відповідно частини 6 статті 5 Закону України « Про звернення громадян» письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення). Згідно частини 1 статті 7 Закону України № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Відповідно частини 1 статті 14 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Частиною 1 статті 15 «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до вищевикладених правових норм суд зазначає, що, оскільки обов'язок надання відповіді відповідачем кореспондується з обов'язком (правом) позивача на отримання відповіді, а як встановлено з матеріалів справи, позивач наполягає на тому, що не отримав вказану відповідь, доказів протилежного відповідач не надав в порушення вимог ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з аналізу наявних в матеріалах адміністративної справи документів, окрім напису дати відправлення відповіді позивачу у письмових запереченнях УПФУ, у суду відсутні будь-які інші документальні докази фактичного направлення саме поштовою кореспонденцією відповідачем на адресу позивача відповіді на його звернення, зокрема квитанції про направлення, чеку, або іншого повідомлення (кур'єрською доставкою та ін.).

Згідно наведеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 71, 72, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій незаконними задовольнити.

Визнати дії Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо несвоєчасного надання відповіді ОСОБА_1 на його заяву від 10 травня 2016 року незаконними.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошені 31 травня 2017 року, в повному обсязі постанова буде виготовлена до 05 червня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя