Справа № 344/5305/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8700/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Обрізка І.М., Яворського І.О.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС України на постанову Івано-Франківського міського суду від 30.06.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017р. ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил № 18/20605/17 від 02.03.2017 року, відповідно до змісту якої визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5065 грн.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 30.06.2017 року адміністративний позов задоволено частково, а саме в частині скасування оскаржуваної постанови.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нову, якою позов залишити без задоволення в цій частині.

Доводи апеляційної скарги, які є тотожними доводам відповідача викладеним в заперечені на позовну заяву, обґрунтовує тим, що позивачем невірно вказано код УКТЗЕД, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 1685,65 грн.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому суд не приймає до уваги клопотання сторони відповідача про необхідність відкладення розглядом справи з тих підстав, що представник відповідача перебуває у даний час в Івано-Франківському окружному адміністративному суді, оскільки з приводу цього не представлено жодних доказів.

У відповідності до ст. 195 КАС України справа переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2, будучи декларантом, який здійснює свої повноваження на підставі свідоцтво на право здійснення брокерської діяльності, 20.01.2017р. подав вантажну митну декларацію (ВМД) № 206050001/2017/000352 до Івано-Франківської митниці з метою здійснення митного оформлення товару - вантажна платформа металічна, без бортів призначена для встановлення на шасі вантажного автомобіля і перевезення в ній вантажів, вживана 1991 року випуску, за кодом УКТЗЕД та ставкою мита 5 %.

Електронній митній декларації органом доходів та зборів присвоєно реєстраційний №206050001/2017/000352 в 31 графі якої позивачем заявлено, що митному оформленню підлягає саме вантажна платформа металічна, без бортів призначена для встановлення на шасі вантажного автомобіля і перевезення в ній вантажів, вживана 1991 року випуску.

26.01.2017р. відділом адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці прийнято рішення про визначення коду товару згідно УКЗЕД , за ставкою мита 10%.

За наслідками відображення неправдивих відомостей у декларації 02.03.2017 року в.о. начальника Івано-Франківської митниці ДФС України ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про порушення митних правил №18/20605/17, якою останнього визнано винним у порушенні митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України.

Позивач вважає винесену відповідачем постанову протиправною, оскільки відсутній склад правопорушення: наявність умислу.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не доведена, в розумінні ч. 2 ст.71 КАС України, особлива мета - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру та наявність умислу на настання пов'язаних з нею наслідків, а оскаржувана постанова винесена відповідачем без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Івано-Франківської митниці не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_2 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, диспозиція ст. 485 МК України встановляє заявлення в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

В запереченні на позовну заяву саме митний орган зазначає, що в даному випадку мав місце складний випадок класифікації товару, адже документи були передані за ініціативою митного поста за запитом №206050001/2017/000352 до відділу класифікації товарів для вирішення складного випадку правильності митної вартості товару.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем в митній декларації у графі 31 вказаний опис товару, згідно із товаросупровідними документами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи надані позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що у відповідача не було підстав, з урахуванням положень ст. 69 МК, для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів того, що у діях позивача наявний склад правопорушення за ст. 485 МК - заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Також, вищевказаною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Таким чином, зазначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Колегія суддів відхиляє решта доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають; представлені позивачем докази є належними і допустимими, а відтак останні правомірно прийняті судом першої інстанції до уваги.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 30.06.2017 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС України залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 30.06.2017р. по справі №344/5305/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді І. М. Обрізко
І. О. Яворський

Повний текст виготовлено 12.09.2017р.