Справа № 242/284/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Капітонов В.І.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року справа № 242/284/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченко І.В., Чебанов О.О., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017р. у справі № 242/284/17 (головуючий І інстанції Капітонов В.І.) за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", Державне відкрите акціонерне товариство "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" - Дочірнє підприємство Державної холдингової компанії "Павлоградвугілля" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Селидовського ОУПФУ Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначила, що вона звернулася до УПФУ в м.Селидове Донецької області із заявою від 03 жовтня 2016 року № 2084 про призначення пенсії за віком відповідно до п. «б» ст.13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Рішенням УПФУ в м.Селидове № 1387 від 30 грудня 2016 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах в зв'язку із тим, що до пільгового стажу роботи позивача не зараховано період її роботи з 28 січня 1991 року по 30 травня 2002 року на підприємстві ЦЗФ « Курахівська» в/о Донецьквуглезбагачення» в якості відбірника вуглехімічної лабораторії, оскільки відсутня довідка, яка підтверджує зайнятість протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці та про атестацію робочих місць за умовами праці на підприємстві. Позивач вважає дане рішення відповідача неправомірним. Просить суд визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії протиправними та скасувати рішення відповідача № 1378 від 30 грудня 2016 року, зобов'язати Селидовське ОУПФУ Донецької області зарахувати до пільгового стажу період її роботи з 28 січня 1991 року по 31 травня 2002 року на підприємстві ЦЗФ « Курахівська» в/о «Донецьквуглезбагачення»; зобов'язати відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» з 03 жовтня 2016 року; зобов'язати відповідача подати до суду звіт про виконання постанови у строк 1 місяць з дня отримання постанови після набрання нею законної сили, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору.

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги були задоволені частково: визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області № 1387 від 30 грудня 2016 року про відмову в призначенні пенсії. Зобов'язаний відповідач повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 03 жовтня 2016 року № 2084 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій , посад і показників період її роботи з 28 січня 1991 року по 31 травня 2001 року на підприємстві в/о «Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ « Курахівська». Зобов'язано Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подати протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення. Вирішено питання щдо судових витрат. В решті у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодилося Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та в апеляційній скарзі зазначило, що 03 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в м.Селидове із заявою №2084 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 розділу XV Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 30 грудня 2016 року УПФУ в м. Селидове було прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії через відсутність 10 років пільгового стажу. Наявність такого пільгового стажу обумовлена не зарахуванням періоду роботи з 28 січня 1991 року по 31 травня 2001 року на підприємстві в/о «Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ «Курахівська» в якості пробовідбірника вуглехімічної лабораторії, оскільки відсутня довідка, яка підтверджує зайнятість протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими умовами праці, та наказ про атестацію робочого місця на підприємстві. Крім того, в провадженні Селидівського міського суду Донецької області знаходився на розгляді адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області із тими ж вимогами про зарахування до пільгового стажу вищевказаних спірних періодів. Так, постановою Селидівського міського суду Донецької області від 03 жовтня 2014 року по справі № 242/2996/14-а , були задоволено вимоги та зобов'язано зрахувати періоди роботи з 28 січня 1991 року по 31 травня 2001 року. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року по справі № 242/2996/14-а, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2015 року, було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів відповідно ст.195 КС України переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги поданої Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 не переглядається у зв'язку з відсутністю апеляційної скарги позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

03 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в м. Селидове із заявою № 2084 про призначення пенсії.

Рішенням УПФУ в м.Селидове від 30 грудня 2016 року їй було відмовлено у призначенні пенсії, з тих підстав, що вона не має необхідних 10 років пільгового стажу. На період звернення із заявою про призначення пенсії страховий стаж позивача складав 30 років 04 місяці 01 день, стаж пільгової роботи склав 01 рік 09 місяців 26 днів.

Згідно ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до рішення від 30 грудня 2016 року до пільгового стажу ОСОБА_2 не зараховано періоди її роботи з 28 січня 1991 року по 30 травня 2002 року на підприємстві в/о «Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ « Курахівська» в якості пробовідбірника вуглехімічної лабораторії, оскільки відсутня довідка, яка підтверджує зайнятість протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими умовами праці та накази про атестацію робочих місць за умовами праці на підприємстві.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Відповідно до трудової книжки БТ-1 № 1947306, ОСОБА_2 працювала з 28 січня 1991 року по 30 травня 2002 року на підприємстві ЦЗФ «Курахівська» в/о «Донецьквуглезбагачення» в якості пробовідбірника 1 розряду хімічної лабораторії.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики України від 18.11.2005 № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з нихне менше 10 років на зазначених роботах.

Колегія суддів зазначає, що атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально - економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до п.п.1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 18 серпня 1992 року № 442, - атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріалі є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у разі, якщо атестацію вперше проведено до початку зарахунковго періоду роботи до пільгового стажу зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації робочих місць. Результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж 5 років після затвердження її результатів, та за умови, якщо впродовж цього часу наданому підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, упостанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13) та постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно наказу від 16 лютого 1995 року № 24 в/о «Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ «Курахівська» по підприємству проведено атестацію у тому числі за посадою пробовідбірника.

Факт проведення атестації, відповідно зазначеного наказу відповідачем не оспорювався.

Згідно п.п.4.2, 4.3. Наказу від 18.11.2005 N 383 Міністерства соціальної політики України «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Виходячи з викладеного та враховуючи, що атестація проведена 16 лютого 1995 року, відомостей про докорінні зміни в умовах праці позивачки відповідачем не доведено, тому колегія суддів вважає, що атестація розповсюджується на весь період роботи до дати видання наказу та впровдож 5 наступних років, а саме: з 28 січня 1991 року по 16 лютого 2000року.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що спірний період роботи позивача не підтверджено відповідними документами, оскільки таке спростовуються матеріалами справи, якими є вищенаведені документи.

Проте суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 03 жовтня 2016 року, оскільки на підставі її заяви було прийнято відповідачем рішення 30 грудня 2016 року зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників період її роботи з 28 січня 1991 року по 31 травня 2001 року на підприємстві в/о « Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ « Курахівська».

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині зарахування до пільгового стажу періоду з 28 січня 1991року по 16 лютого 2000року.

Щодо, посилання апелянта на тотожність позову з розглянутим позовом ОСОБА_2 у задоволенні якого було відмовлено Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року по справі № 242/2996/14-а, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2015 року, колегія суддів зазначає, що підстав для закриття провадження по справі не має, оскільки з даним позовом ОСОБА_2 звернулась за інших обставин, оскільки був наданий наказ про проведення атестації.

Пунктом 1 частини 1 статті 201 КАС України встановлено, що підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а резолютивна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення періоду з 31 травня 2001 року на 16 лютого 2000року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 р. у справі № 242/284/17 - задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 р. у справі № 242/284/17 - змінити.

В абзаці четвертому постанови Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 р. у справі № 242/284/17 дату «31 травня 2001 року» замінити на дату «16 лютого 2000року».

В решті постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 р. у справі № 242/284/17 - залишити без змін.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов