Справа № 333/1920/17
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/1920/17
Провадження № 2-а/333/115/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Комунарського Відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С ТА Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 24.03.2017 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення АА №739671 про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї стягнення у виді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП. Зазначену постанову позивач вважає незаконною, посилаючись на те, що від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, та виховання її малолітнього сина вона не ухилялась, відповідачем ці факти не досліджувались та не підтверджуються матеріалами справи, а тому в її діях немає складу вказаного адміністративного правопорушення.

З наведених підстав позивач просить суд постанову відповідача про адміністративне правопорушення серії АА №739671 від 24.03.2017р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, визнати протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у адміністративному позові.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що на її вихованні знаходіться син ОСОБА_2, 11.05.2008р.н. Нею створені усі необхідні умови для життя, навчання та виховання сина. Її син перейшов на навчання до Запорізької загальноосвітньої школи №23 у третій клас лише з 1 вересня 2016 року, а до того навчався у іншій школі. Позивач зазначила, що між нею та сином існують довірчі відносини, син завжди розповідає про усе, що сталося у школі. Під час адаптації у новому колективі у її сина дійсно виникли певні складнощі, в звязку з цим нею були проведено бесіди із класним керівником, керівництвом школи, взято відпустку під час якою протягом тижня вона була присутня на шкільних заняттях сина. Вона також звернулась за допомогою до відповідних спеціалістів-психологів, які провели відповідну роботу із її сином. Останнім часом скарг на поведінку сина немає.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що згідно існуючої практики, якщо неповнолітня особа віком до чотирнадцяти років вчиняє адміністративне правопорушення, її батьки або особи, які їх замінюють підлягають притягненню до адміністративної відповідальності згідно частини 1 статті 184 КУпАП. Позивач має на вихованні малолітнього сина, який в проміжок часу з 15.11.2016 року по 07.03.2017 року під час перебування у школі систематично порушував правила поведінки, висловлювався нецензурною лайкою в бік однокласників та вчителів, псував шкільні речі однокласників, тобто скоював дрібне хуліганство, а тому позивача законно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, їх достатність і взаємний звязок у сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.03.2017р. АА№859035, складеному інспектором ЮПСП Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області ОСОБА_3, громадянка ОСОБА_1, 1979р.н., має на вихованні малолітнього сина ОСОБА_2, 11.05.2008р.н., який навчається в 3-А класі ЗОШ №23 та ухиляється від виконання передбачених законодавством обовязків по забезпеченню необхідних умов освіти та виховання дитини, що призвело до того, що в проміжок часу з 15.11.2016 року по 07.03.2017 року малолітній систематично порушував правила поведінки, висловлювався нецензурною лайкою в бік однокласників та вчителів, псував шкільні речі однокласників, тобто скоював дрібне хуліганство.

ОСОБА_4 інших матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2, 11.05.2008р.н., який навчається в 3-А класі ЗОШ №23 в проміжок часу з 15.11.2016 року по 07.03.2017 року систематично порушував правила поведінки школі, висловлювався нецензурною лайкою в бік однокласників та вчителів, псував шкільні речі однокласників.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, суду пояснили, що вони є батьками учнів, які навчаються в одному класі (3-А класі) середньої школи № 23 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір*ю якого є позивачка. При цьому пояснили суду, що хлопчик постійно порушує дисципліну під час проведення шкільних уроків, заважає вчителям проводити уроки, ображає останніх, заважає учням в класі сприяти учбовий матеріал, оскільки постійно своєю зухвалою поведінкою «зриває» уроки, застосовує до дітей поза уроками, на перервах, фізичну силу, ображає дітей нецензурними словами, на зауваження дорослих та вчителів не реагує, позивачка (мати хлопчика) агресивно реагує на зауваження вчителів та батьків однокласників сина, двічі поведінка ОСОБА_2 та неналежне ставлення до виховання сина позивачкою було предметом розгляду на батьківських зборах учнів 3-А класу, проте певних висновків позивачка не зробила, погана поведінка її сина на теперішній час не змінилась.

Як вбачається з пояснень допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_8, класного керівника 3-А класу, де навчається ОСОБА_2, мати останнього (позивачка ОСОБА_1В.) на протязі тижня була присутня на всіх уроках, після чого поведінка ОСОБА_2 покращилась, позивачка при цьому відвідує усі батьківські збори, постійно з*являється до школи за викликами вчителів, проте, іноді агресивно реагує на нарікання вчителів на поведінку її малолітнього сина.

ОСОБА_4 листа директора Запорізької загальноосвітньої школи №23 від 24.02.2017р. №01-16/059 останнім часом поведінка ОСОБА_2 покращилась, він навчається на середньому рівні, відчувається позитивний вплив матері на дитину.

ОСОБА_4 листа Територіального відділу освіти Комунарського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради від 11.02.2017р. №07.01-19/0210 відповідна Комісія прийшла до висновку, що звернення адміністрації школи №23 до правоохоронних органів та соціальних служб з приводу поведінки сина позивача не мало достатніх підстав, так як самим закладом не була проведена якісна робота щодо захисту прав та інтересів учасників навчального процесу.

ОСОБА_4 обстеження умов проживання від 24.01.2017р. комісією відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживають і мають постійне місце реєстрації ОСОБА_9, 20.08.1979р.н. - мати, її син ОСОБА_2, 11.05.2008р.н., та його старший брат ОСОБА_10. 07.05.1997р.н. Житло розміщено на другому поверсі пятиповерхового будинку та складається з двох кімнат. Умови проживання відповідають нормам. Для виховання та розвитку дитини створені необхідні умови. Під час обстеження родини малолітній ОСОБА_2 поводився дуже добре, його поведінка була позитивною. Хлопчик повідомив, що якщо в школі його ображають він реагує на це та захищається.

ОСОБА_4 оцінки потреб дитини та її сімї від 11.01.2017р.. складеного комісією Запорізького міського центру соціальних служб сімї, дітей та молоді, за загальною інформацією про членів сімї за місцем проживання (на момент оцінювання) за адресою АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_9, 20.08.1979р.н. - мати, працює «Запоріжрибохорона», син ОСОБА_2, 11.05.2008р.н., навчається у ЗОШ №23 третій клас, син ОСОБА_10. 07.05.1997р.н, навчається у ЗНУ (біофак). Потреби дитини ОСОБА_2 задоволені.

ОСОБА_4 акту соціально-побутового за місцем проживання ОСОБА_1 веде соціально-благополучний спосіб життя, добросовісно виконує свої обовязки по вихованню сина.

ОСОБА_4 характеристики за місцем роботи від 31.01.2017р. №338 головний спеціаліст відділу іхтіології та регулювання рибальства Управління охорони, використання, відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі: незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

З матеріалів справи вбачається, що в проміжок часу з 15.11.2016 року по 07.03.2017 року малолітній ОСОБА_2, 11.05.2008р.н., який навчається у третьому класі Запорізької загальноосвітньої школи №23, порушував правила поведінки у школі, висловлювався нецензурною лайкою в бік однокласників та вчителів, псував шкільні речі однокласників.

Проте, самі по собі вищезазначені обставини не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що позивач ухиляється чи не виконує покладені на неї обов'язки по вихованню дитини.

Норма диспозиції частини 1 статті 184 КУпАП є бланкетною, а тому відповідач при винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повинен був встановити, які норми законодавства визначають обов'язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання, які саме необхідні умови (життя та/або/ навчання та/або/ виховання) не створені позивачем щодо її дитини та які при цьому певні норми законодавства, які визначають певні обовязки по забезпеченню необхідних умов порушені (від виконання яких саме із цих норм позивач ухилилась), в чому виражається ухилення (бездіяльність) позивача від виконання передбачених законодавством обовязків, і лише потім встановити наявність можливих негативних наслідків та причинний зв'язок між ухиленням позивача від виконання передбачених законодавством обовязків та наслідками

Проте, відповідачем жодного із вищеперелічених заходів, які є необхідними для доведення вчинення позивачем цього правопорушення, зроблено не було, протокол та матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів щодо ухилення позивача від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини.

Факт ухилення позивача від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини не знайшов свого підтвердження і в ході судового розгляду справи.

Оскільки адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, в діях позивача відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

За правилами частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вказаним вимогам адміністративного законодавства відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, в зв'язку з чим постанова стосовно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності винесена з порушенням законодавства, що є підставою для визнання її протиправною та скасування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при вирішенні справи про адміністративне правопорушення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України і при вирішення справи суд не може втручатися у дискреційні повноваження субєктів владних повноважень та їх посадових осіб, а тому у задоволенні позову у частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 41, 69-71, 86, 158- 163, 171-2, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника Комунарського Відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Запорізькій області Національної поліції України про адміністративне правопорушення серії АА №739671 від 24.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накладення не неї стягнення у вигляді попередження.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.І. Боровікова