Справа № 333/2521/17
Суддя: Фунжий О. А.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Унікальний номер справи 333/2521/17
Номер провадження 2-а/333/144/17
П О С Т А Н О В А
Іменем України
м. Запоріжжя 8 вересня 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., за участю представника позивача Марциха Я.О., представника відповідача Зінченка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що висновком МСЕК від 2 грудня 1995 р. позивачеві встановлена 2 група інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби. 16 листопада 2016 р. він подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням направити його документи для виплати одноразової грошової допомоги. Згідно протоколу засідання комісії Міністерства Оборони України від 27 січня 2017 р. йому відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги. Вважаючи вказану відмову незаконною, позивач просить суд визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови йому в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову.

Представник відповідача позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що інвалідність позивачеві встановлена в 1995 р., а виплату одноразової допомоги Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» запроваджено 4 квітня 2006 р. Крім того, в порушення вимог ст. 16-3 п. 9 того ж Закону позивач звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги після спливу трьохрічного строку зі дня встановлення інвалідності.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання належними документами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 16 листопада 1972 р. до 14 листопада 1973 р. проходив військову службу у Збройних силах Союзу Радянських Соціалістичних Республік. (а.с. 3, 5-6)

Згідно свідоцтву про захворювання, 1 серпня 1973 р. ОСОБА_1 при виконанні обов`язків військової служби отримав травму. (а.с. 9)

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що інвалідність позивачеві вперше встановлена в 70-х роках минулого сторіччя, однак документ, що підтверджує це не зберігся. Суду позивач надав копію довідку МСЕК від 2 листопада 1995 р., згідно якій проведено повторний огляд ОСОБА_1 , безстроково встановлена 2 група інвалідності внаслідок каліцтва, отриманого при виконанні обов`язків військової служби. (а.с. 7)

16 листопада 2016 р. позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням інвалідності під час проходження військової служби. (а.с. 8)

Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України від 27 січня 2017 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлена до набуття чинності Законом України від 4 квітня 2006 р. № 3597 «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги. (а.с. 11)

Відмову відповідача в призначені позивачеві одноразової грошової допомоги суд вважає протиправною з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 3 ч.1 п. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ст. 16 ч.1 цього ж Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно зі ст. 16 ч.2 п. 4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

В судовому засіданні встановлено, що інвалідність у позивача настала внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби, після звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у п.4 ч.2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому він має право на отримання одноразової допомоги.

Відповідно до ст. 16-3 ч.6 вказаного вище Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Як зазначено вище, 27 січня 2017 р. спеціальна комісія Міністерства оборони України відмовила ОСОБА_1 у призначені одноразової грошової допомоги, що суперечить положенням ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відповідності зі ст.19 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» неправомірні рішення, дії (бездіяльність) органів військового управління та командирів (начальників) можуть бути оскаржені військовослужбовцями в порядку, передбаченому законами, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

З наведених вище підстав суд вважає, що дії відповідача щодо відмови в призначені та виплаті одноразової грошової, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є протиправними.

Для поновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок поранення, контузії, їх наслідків та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у відповідності зі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком та умовами призначення і виплати одноразової допомоги, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499, з відповідними змінами.

Задовольняючи позов, суд не приймає до уваги посилання відповідача на положення ст. 58 Конституції України, згідно яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 3 листопада 2006 р. та 4 липня 2012 р. покращують становище позивача, відповідач необґрунтовано відмовив йому у застосування цих норм Закону.

Керуючись ст. 159-163 КАС України, суд

П о с т а н о в и в :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок поранення, контузії, їх наслідків та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у відповідності зі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком та умовами призначення і виплати одноразової допомоги, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499, з відповідними змінами.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Фунжий