Справа № 823/905/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року справа № 823/905/17
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі відповідач 1), управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі відповідач 2) з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом №6 від 29.06.2017 про визнання недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 категорії, виданого ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, яке оформлено протоколом №30/2 від 26.04.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позов мотивований тим, що рішенням Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 29.06.2017 (протокол № 6) було визнано недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 серії НОМЕР_2 , видане Черкаською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 .

Як зазначено у позовній заяві, вказане посвідчення було видано позивачеві 13.03.2007 у зв`язку із визнанням останнього тимчасовою комісією при Черкаській обласній державній адміністрації учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС на підставі записів у військовому квитку позивача та довідки № 282 військової частини НОМЕР_3 від 14.10.1986.

Водночас, підставою для прийняття оскаржуваного рішення Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом №6 від 29.06.2017 стала архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 05.04.2017 № 179/1/3596, згідно якої повідомлено, що підтвердити участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 28.09.1986 по 14.10.1986 в складі військової частини НОМЕР_3 немає можливості.

Позивач зазначив, що у разі сумніву відповідача 1 в тому, що позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідач 1, у відповідності до вимог п.10 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мав взяти до уваги інші документи, зокрема військовий квиток серії НОМЕР_4 від 05.05.1982, довідку військової частини НОМЕР_3 від 14.10.1986 № 282, що також підтверджує участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, чого зроблено не було.

А тому, позивач вважає зазначене рішення безпідставним, необґрунтованим та таким, що належить скасувати.

В обґрунтування позовної вимоги визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, яке оформлено протоколом №30/2 від 26.04.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач зазначив, що вказане рішення прийнято також на підставі вказаної вище архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 05.04.2017 № 179/1/3596 без врахування інших первинних документів, які підтверджують статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вважаючи, що спірні рішення є пов`язаними між собою та виникли з одних і тих самих підстав а саме у зв`язку із неповним врахуванням відповідачами при їх прийнятті усіх обставин позивач заявив даний позов до Черкаського окружного адміністративного суду з огляду на вимоги ч. 1 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні 19.07.2017 представники відповідача 1 та відповідача 2 заперечували проти задоволення позовних вимог та просили позов залишити без задоволення.

Зокрема від управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області надійшли письмові заперечення, в яких зазначило, що згідно довідки від 14.10.1986 № 282, виданої в/ч НОМЕР_3 та запису у військовому квитку ОСОБА_1 у період з 28.09.1986 по 14.10.1986 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому, на запит управління надійшла архівна довідка від 05.04.2017 № 179/1/3596 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, в якій зазначено, що підтвердити факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 у складі в/ч НОМЕР_3 немає можливості, тому що в перевірених наказах командира в/ч НОМЕР_3 та книгах алфавітного обліку військовослужбовців за період з 15.09.1986 по 25.10.1986 ОСОБА_1 не значиться. Крім того, рішенням Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, що оформлене протоколом №6 від 29.06.2017 визнано недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 категорії видане ОСОБА_1 .

Тому, управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області відмовило у призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки немає підтвердження участі останнього в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак у зв`язку з прибуттям не всіх осіб, що беруть участь у справі, суд дійшов висновку продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до запису у військовому квитку НОМЕР_4 від 05.05.1982 позивач з 28.09.1986 по 14.10.1986 приймав участь з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У відповідності із Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 має право на пільги. Отримав дозу опромінення 10,01 Бер.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 від 14.10.1986 № 282/фін.сл. ОСОБА_1 , під час перебування на учбових зборах, був прикомандирований із військової частини НОМЕР_5 з 28.09.1986 по 14.10.1986 (всього 17 днів) в зоні підвищеної радіації Чорнобильської АЕС.

Рішенням тимчасової комісії при Черкаській обласній державній адміністрації ОСОБА_1 було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 А та видано посвідчення серії НОМЕР_2 .

Разом з цим, рішенням комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, яке оформлено протоколом №30/2 від 26.04.2017 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначене рішення прийнято на підставі архівної довідки від 24.02.2017 № 3503/03 галузевого державного архіву Міністерства оборони України, в якій визначено, що підтвердити факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 у складі в/ч НОМЕР_3 в період з 28.09.1986 по 14.10.1986 немає можливості, тому, що в наказах командира в/ч НОМЕР_3 та в книгах алфавітного обліку військовослужбовців за період з 15.09.1986 по 25.10.1986 ОСОБА_1 не значиться.

Рішенням комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 29.06.2017 (протокол № 6), на підставі запиту управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 24.02.2017, довідок ЦАМО РФ від 13.12.2016 №4/113553 та від 21.02.2017 №4/49410 визнано недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 серії НОМЕР_2 , видане ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що законом, що визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (надалі Закон № 796).

Згідно із ст. 10 Закону № 796, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 796 передбачені підстави для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовані «Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (надалі Порядок).

Пунктом 10 вищевказаного Порядку передбачено, що посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Суд також наголошує, що у відповідності до п. 2.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, документи, які засвідчують особливий статус особи за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зазначеними нормативно-правовими актами визначено перелік документів, які підтверджують участь особи в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема до них відносяться довідки архівних установ, військові квитки або довідки командирів військових частин.

З аналізу зазначених актів суд дійшов до висновку, що в даному випадку для встановлення відповідного статусу суб`єктом владних повноважень може використовуватись не конкретний документ, а один із перелічених документів, або декілька документів в їх сукупності.

Аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду від 12.05.2016 К/800/31659/15 (справа № 823/758/15).
Щодо врахування відповідачем 1 при прийнятті оскаржуваного рішення, оформленого протоколом №6 від 29.06.2017 довідок наданих Федеральною державною казенною установою «Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації» від 13.12.2016 №4/113553 та від 21.02.2017 №4/49410 суд зазначає про таке.
Згідно з вказаними довідками відповідача 1 було повідомлено, що в наказах командира військової частини НОМЕР_5 за серпень жовтень 1986 року, в книзі індивідуального обліку доз опромінення особистого складу частини за 1986 1990 роки позивач не значиться. Книги обліку рядового та сержантського складу зазначеної частини за 1986 рік на зберігання до архіву не надходили.

Разом з цим, за даними військового квитка позивача судом встановлено, що у 1986 році останній проходив військову службу 50 днів при військовій частині НОМЕР_5 та 17 днів при військовій частині НОМЕР_3 .

Також на сторінках 23 та 25 військового квитка позивача міститься відмітка, що позивач у період з 27.08.1986 по 15.10.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за підписом начальника штабу військової частини НОМЕР_3 .

Крім того, на сторінці 24 військового квитка позивача за підписом командира військової частини НОМЕР_5 зазначено, що позивач у відповідності з постановою СМ СРСР та ВЦ СПС №665/195 від 05.06.1986 має право на пільгову пенсію по списку №1 у трьохкратному розмірі. Також вказано, що доза опромінення складає 10,01 Бер.

Відповідно до довідки №282/фін.сл. від 14.10.1986 року за підписом командира військової частини НОМЕР_3 судом встановлено, що позивач, під час перебування на учбових зборах, був прикомандирований із військової частини НОМЕР_5 з 28.09.1986 по 14.10.1986 (всього 17 днів) в зоні підвищеної радіації Чорнобильської АЕС.

Таким чином, у разі сумніву відповідача 1 в достовірності даних зазначених в архівній довідці від 24.02.2017 № 3503/03, останній був зобов`язаний взяти до уваги відомості первинних документів наданих позивачем, зокрема, військового квитка серії НОМЕР_4 від 05.05.1982, відповідно до записів у якому позивач у період з 28.08.1986 по 15.10.1986 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримав дозу опромінення 10,01 Бер та має право на пільги на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195, а також довідку військової частини № 34003 від 14.10.1986 №282/фін.сл.

Суд наголошує, що заперечуючи проти позову за правилами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачами не надано доказів визнання нечинним, у встановленому законом порядку, зазначених вище записів у військовому квитку позивача серії НОМЕР_4 від 05.05.1982 та довідки військової частини № НОМЕР_3 від 14.10.1986 №282/фін.сл.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, докази щодо їх підтвердження, керуючись актами законодавства щодо цих правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач 1 прийняв оскаржуване рішення, оформлене протоколом №6 від 29.06.2017 про визнання недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році серії НОМЕР_2 2 категорії, виданого ОСОБА_1 без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); упереджено; недобросовісно; нерозсудливо.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що позовна вимога визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом №6 від 29.06.2017 про визнання недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_2 2 категорії, виданого ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення повністю.

Щодо позовної вимоги визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, яке оформлено протоколом №30/2 від 26.04.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Разом з цим, статтею 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Позовна вимога визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом №6 від 29.06.2017 про визнання недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році серії НОМЕР_2 2 категорії, виданого ОСОБА_1 підсудна Черкаському окружному адміністративному суду, а позовна вимога визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, яке оформлено протоколом №30/2 від 26.04.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» місцевому загальному суду як адміністративному.

Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд (абзац 3 частини 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, позивач, звертаючись до Черкаського окружного адміністративного суду з даним позовом скористався своїм правом на одночасний судовий захист, пов`язаних між собою прав та інтересів.

Одночасно, суд зазначає, що відповідно до ст. 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів 10 років.

Відповідно до статті 65 Закону № 796 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок).

Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Отже, при видачі позивачу у 2007 році посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідною комісією були встановлені та перевірені всі документи необхідні для встановлення вказаного статусу.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону № 796І є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Аналізуючи наведені норми права, суд дійшов до висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06 та від 4 вересня 2015 року №690/23/15-а.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Тому враховуючи, що спірне рішення відповідача 2 є пов`язаним із оскаржуваним рішенням відповідача 1 та прийняте внаслідок тотожних обставин, суд дійшов до висновку про задоволення і цієї позовної вимоги.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), зокрема у п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04 повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно положень ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, на підставі наявних у справі доказів, дослідивши обставини адміністративної справи, застосувавши норми законодавства, враховуючи доводи сторін, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, суд означає, що позивач, звертаючись до Черкаського окружного адміністративного суду з первісним позовом, який містив лише одну позовну вимогу заявлену до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації сплатив судовий збір у встановленому розмірі.

Разом з цим, під час судового розгляду справи позивач надав до суду заяву від 27.06.2017, якою просив суд залучити до участі в справі другим відповідачем управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області та звернув до останнього позовну вимогу визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, яке оформлено протоколом №30/2 від 26.04.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте судовий збір за вказану позовну вимогу позивачем сплачено не було, тому суд стягує з ОСОБА_1 недоплачену суму судового збору за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 640 грн 00 коп.

Керуючись статтями 14, 41, 86, 94, 128, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом №6 від 29.06.2017 про визнання недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 категорії, виданого ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, яке оформлено протоколом №30/2 від 26.04.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Черкаського окружного адміністративного суду (р/р №4002, отримувач УДКСУ у м. Черкасах Черкаської області, код отримувача 38031150, МФО 854018) судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 03195719) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (ідентифікаційний код 37930126) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель