Справа № 358/877/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 358/877/17 Головуючий у 1-й інстанції: Корбут В.М. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Літвіної Н.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Богуславського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовною заявою до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача № 643 від 17.05.2017 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII); зобов'язання відповідача призначити їй пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII з 08.08.2016 року.

Богуславський районний суд Київської області своєю постановою від 18 липня 2017 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Богуславського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року та постановити нову про відмову у задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що позивачем до заяви про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку не було додано посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, а тому відсутні підстави для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII.

Згідно частини першої ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

15.05.2017 року позивач звернулася до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення їй пенсії на підставі 55 Закону № 796- XII (а.с. 10).

За результатами розгляду заяви позивача, відповідач прийняв рішення № 643 від 17.05.2017 року про відмову в призначенні пенсії. Підставою для відмови у призначенні пенсії було те, що позивачем не було надано до УПФ посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, яке має обов'язково надаватися до заяви про призначення пенсії згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому право на призначення пенсії за віком позивачу набуде при досягненні пенсійного віку, визначеного ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» в 60 років (а.с.11).

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796- XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796- XII особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» станом на вересень 2016 року право на пенсію за віком мали жінки, які досягли віку 57 років 6 місяців.

У зв'язку з втратою посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, позивач звернувся до ДСЗН Київської обласної державної адміністрації з заявою про видачу його дублікату, однак отримала відмову № 05-59-1253 від 01.06.2017 року, яка мотивована тим, що починаючи з 01.01.2015 року (з дати набрання чинного Закону від 28.12.2014 року № 76-VIII) відповідна категорія посвідчення не оформляється.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, яка постійно проживала та постійно працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю, до якої відносилося місто Богуслав Київської області. Станом на 01.01.1993 року позивач прожила та відпрацювала в цій зоні більше чотирьох років, що підтверджується довідкою виконкому Богуславської міської ради Київської області № 399 від 15.06.2017 року, згідно якої позивач з 15.08.1980 року по 10.10.1992 року проживала в АДРЕСА_1 та трудовою книжкою НОМЕР_1, згідно якої ОСОБА_2 з 24.02.1982 року по 17.10.2011 рік постійно працювала на території міста Богуслав Київської області (а.с. 12-16).

Так, згідно з інформацією департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації № 05-59-1252 від 01.06.2017 року підтверджується факт, що посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 № 740134 від 02 червня 1993 року на ім'я ОСОБА_2, дійсно було їй видано Київською облдержадміністрацією відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 (а.с. 18). Однак при оформленні вказаного посвідчення було зазначено прізвище «Цисаренко» замість «Цісаренко», оскільки як зазначив Департамент соціального захисту населення, виникла типова девіація при міжмовних (українсько - російських й російсько - українських) перетвореннях зазначеного прізвища (а.с. 19).

Також з копії посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 р.р. серії В-І № 740134 категорії 4, виданого Київською облдержадміністрацією убачається, що воно видане на ім'я «Цисаренко», а не «Цісаренко» (а.с. 17).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, у суду відсутні підстави не приймати вказані докази у справі, оскільки втрата посвідчення не позбавляє особу статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем підтверджено свій статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з частиною десятою статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183-2, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Літвіна Н. М.

Файдюк В.В.