Справа № 804/1948/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Захарчук-Борисенко Н.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2017 рокусправа № 804/1948/17
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Юрко І.В. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу П'ятихатського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі №804/1948/17 за позовом П'ятихатського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області до Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

П'ятихатське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№26) (далі - відповідач, ЖВК №26), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень-лютий 2017 року у сумі 2288, 35 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач не виконав обов'язків покладених на нього законодавством, внаслідок чого, виникла заборгованість по відшкодуванні сум витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до п. "а-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за січень - лютий 2017 року у розмірі 2288, 35 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що вплинуло на повноту з'ясування фактичних обставин справи та призвело до неправильного її вирішення, просив постанову суду першої інстанції скасувати та винести іншу постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що несвоєчасно перераховані або не в повному обсязі суми фактичних витрат на виплату пільгових пенсії вважаються заборгованістю і стягуються у судовому порядку.

Відповідач зареєстрований в П'ятихатському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є підприємством з особливо важкими умовами праці за Списком №2.

Згідно з розрахунком суми позову по ЖВК №26 та наданим позивачем до позову та відповідно до картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат, за останнім станом на 28.02.2017 року рахується заборгованість невідшкодованих сум витрат з виплати та доставки пільгових пенсій за Списком №2 за січень-лютий 2017 року у розмірі 2288,35 грн. по гр.ОСОБА_2.

Копії розрахунків направлялись начальнику ЖВК №26 Ісаєнку О.О. засобами поштового зв'язку та відповідачем не оскаржувалися.

В підтвердження понесених витрат ПФУ у зв'язку з виплатою пенсії ОСОБА_2 свідчать довідки про підтвердження роботи за підписом начальника ЖВК №26 Ісаєва О.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що громадянин ОСОБА_2, в період з жовтня 1984 року по січень 1998 року працював на посаді машиніста тепловозу, яка знаходилась на той час в штаті виробництва Жовтоводської ВК-26.

В лютому 1996 року виробництво відокремилося від установи в самостійну юридичну особу та з січня 2017 ро ку після неодноразових реформувань має назву Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№26)", що підтверджується Випис кою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, керівником підприємства є Хабер Олександр Анатолійович. (а.с.25)

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 15.12.2016 року назву Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) було змінено на Державну установу «Жовтоводська виплавна колонія (№26)», а також затверджено Положення про Державну установу «Жовтоводська виплавна колонія (№26)», згідно якої вона входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України. (а.с.18-23)

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Державної установи «Жовтоводська виплавна колонія (№26)» є Ісаєв Олексій Олександрович. (а.с.24)

Відповідно до матеріалів справи, тепловози знаходились на балансі виробництва і в теперішній час знаходяться на балансі Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№26)" та на балансі Державної установи "Жовтоводська ВК (№26)" ніколи не перебували, що не заперечується сторонами.

Заробітну плату ОСОБА_2 отримував спочатку на виробництві Жовтоводської ВК-26, а з лютого 1996 року по січень 1998 року вже в самостійній юридичній особі, тобто на державному підприємстві "Підприємство Жовтоводської ВК-26", яке з його заробітку і здійснювало необхідні відрахування до відповідних органів, в тому числі і до Пенсійного фонду України, що підтверджується довідками про заробітну плату № 20, № 21, № 22, №23 від 02.02.2015 року, які видані за підписом директора Державного підприємства "Підприємство Жовтоводської ВК-26" Хабера О.А. та за підписом головного бухгалтера зазначеного підприємства Дубоделовой О.І. (а.с.27-30)

Відповідно до ст.19 Конституцій України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац третій пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР).

Положеннями частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із пунктом 6.1 частини 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пп.2.1.1 п.2.1 - Інструкції №21-1платниками страхових внесків є роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

З огляду на вищевикладені норми, колегія суддів вважає, що відшкодовувати П'ятихатському об'єднаному Управлінню Пенсійного фонду України Дніпропетровської області фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної громадянину ОСОБА_2 повинно не Державна установа "Жовтоводська ВК (№26)" () до якої заявлений позов, а Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№26)" (), яке з 1996 року є відокремленою юридичною особою де використовувалась праця ОСОБА_2

Згідно з частиною 3 статті 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Слід зазначити, що відповідно до п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Колегією суддів вважає, що розглянувши в порядку скороченого провадження справу про стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких не завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, проте такі порушення не призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому зазначені обставини не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи по суті.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу П'ятихатського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі №804/1948/17 за позовом П'ятихатського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області до Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді І.В.Юрко

В.А.Шальєва