Справа № 243/5486/17
Суддя: Гусинський М. О.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017р. Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні у залі № 12 Словянського міськрайонного суду у місті Словянську адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2017 року до Словянського міськрайонного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 обєднаного УПФУ в Донецькій області про визнання протиправним дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії звернулася ОСОБА_1, пояснюючи свої вимоги наступним: вона є пенсіонером за віком і перебуває на обліку у відповідача, до березня 2017р. включно вона отримувала пенсію шляхом зарахування коштів на рахунок відкритий в уповноваженому банку ПАТ «Ощадбанк», але відповідач з квітня 2017р. припинив виплачувати їй пенсію, в подальшому її повідомили про те, що для відновлення виплати пенсії їй потрібно підтвердити своє місце проживання, та у черговий раз зявитися до відповідного підрозділу Пенсійного фонду. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує її конституційні права. Статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 ІV від 09.07.2003р. передбачене право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Статтею 4 цього Закону встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на ОСОБА_3 України, складається з Основ законодавства України про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообовязкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення,… а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні. Статтями 4,5 цього закону визначені складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні та зазначено, що саме цій закон регулює відносини, яки виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Підстави для припинення виплати пенсії передбачені ч. 1 ст. 49 вказаного закону: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Перелік є вичерпним. Вважає, що відповідач, припиняючи виплату пенсії, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, оскільки обєктивно не існувало підстав для такого припинення, так, як строк дії виданої їй довідки не обмежений. Посилаючись на судову практику України просить суд визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати їй пенсії з квітня 2017 року та зобовязати Словянське ОУПФУ Донецької області поновити їй нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість за період, починаючи з квітня 2017 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОУПФУ ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, надала письмові заперечення, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

З письмових заперечень начальника ОСОБА_2 ОУПФУ від 14.07.2017р. слідує, що Словянське ОУПФУ позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та заперечує проти їх задоволення з наступного: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 28.01.2015 року звернулася до ОСОБА_2 ОУПФУ Донецької області із заявою про запит пенсійної справи з ПФУ м. Луганськ та прийняття її на облік по матеріалам пенсійної справи. Розпорядженням ОСОБА_2 ОУПФУ Донецької області від 13.02.2015р. ОСОБА_1 взято на облік та одночасно нараховано суму заборгованості з 01.08.2014 року. 30.03.2017р. на адресу УПФУ надійшло рішення комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО від 28.03.2017р. № 38, відповідно до якого, довідка ВПО видана на імя ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) скасована. У звязку з викладеним 30.03.2017р. Управлінням прийнято рішення припинити нарахування та виплату пенсії за особовим рахунком №841144.

Статтею 49 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. Так, виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФ або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати здійснюється за рішенням територіального органу ПФ протягом 10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

Постановою КМУ №365 від 08.06.2016р. «ОСОБА_4 питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено «Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та «Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування». Пунктом 14 цього порядку визначено, що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення та орган що здійснює соціальні виплати на підставі рішення комісії припиняє соціальні виплати з місяця, що настає за тим, у якому прийняте відповідне рішення. Пунктом 12 цього ж Порядку визначено перелік підстав для припинення соціальних виплат, серед яких і скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

П. 1 постанови КМУ від 05.11.2014р. № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів ЗДСС внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення та видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014р. № 509.

Згідно рішення наданого до Управління органом уповноваженим на дії щодо скасування та відновлення довідок ВПО, довідка ОСОБА_1 скасована.

ПФУ у своїй діяльності відповідно до пункту 2 «Положення про Пенсійний фонд України», затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011, керується ОСОБА_3 України та Законами України, актами Президента України та ОСОБА_5 Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Таким чином, припиняючи виплату пенсії позивачу, Управління діяло в межах чинного законодавства, а саме у відповідності до постанов КМУ№ 509 від 01.10.2014р. «Про облік внутрішньо переміщених осіб», від 05.11.2014р. № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», № 365 від 08.06.2016р.

Також зазначають, що органи УПФУ звільнені від сплати судового збору.

Зважаючи на вищевикладене у Управління відсутні законні підстави для відновлення пенсійних виплат ОСОБА_1, просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОУПФУ відмовити в повному обсязі.

Розглядаючи справу суд виходив із наступних вимог законодавства України:

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 138 КАС України, факти, що входять до предмету доказування - це обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність субєкта власних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обовязок субєкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності. Але з презумпції вини субєкта владних повноважень не випливає його автоматичний програш у справі, якщо він жодним чином не відреагував на позов або просто його не визнав. Презумпція вини не є абсолютною і не може, як у судовому процесі прецедентної системи права, де відсутність заперечення позову та незявлення відповідача у судове засідання розцінюватися судом як визнання позову і тягнути за собою задоволення позову.

Отже, застосування принципу презумпції винуватості субєкта владних повноважень не обумовлює його автоматичного програшного становища у справі. Невиконання обовязку відповідача довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, не звільняє суд від обовязку ухвалити справедливе рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 25.01.1949р.н., 28.01.2015 року звернулася до ОСОБА_2 ОУПФУ Донецької області із заявою про запит пенсійної справи з УПФУ м. Луганська та прийняття її на облік за матеріалами пенсійної справи.

Відповідно до довідки від 23.01.2015 року № НОМЕР_2 ОСОБА_1 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та перебуває за адресою: Словянський р-н, смт. Райгородок, вул. 1-го Травня, буд. 5 (а.с. 12).

Розпорядженням ОСОБА_2 ОУПФУ Донецької області від 13.02.2015 року ОСОБА_1 взято на облік.

Статтею 46 ОСОБА_3 України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 4 Закону № 1058 встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на ОСОБА_3 України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до частини 3 статті 4 Закону № 1058, яка визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_6 України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону № 1058.

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 - VIII (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення ОСОБА_6 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення анти терористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

ОСОБА_5 Міністрів України прийнято постанову «ОСОБА_4 питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» від 07.11.2014 року № 595.

Вказаною постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою ОСОБА_5 Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований у встановленому законом порядку, як особа, що перемістилася з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 23.01.2015 року № НОМЕР_2 (а.с. 12).

В запереченнях відповідач посилається на постанову ОСОБА_5 Міністрів України «ОСОБА_4 питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Суд зазначає, що звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії, взяття позивача на облік та поновлення виплати пенсії позивачу відбулось до прийняття КМУ постанови від 08.06.2016 року № 365.

Крім того, пунктом 2 постанови КМУ № 365 передбачено: установити, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у м.м. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 1.10.2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункт 1 Порядку).

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, на структурні підрозділи з питань .соціального захисту населення районних. районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) або робочі групи, а не на відповідача.

Тобто, у відповідача відсутні повноваження здійснення вищезазначеного контролю.

За пунктом 9 зазначеного Порядку за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

За пунктом 13 та 14 Порядку комісія не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення щодо припинення соціальної виплати надсилає копію такого рішення органам, що здійснюють соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення та орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії припиняє соціальні виплати з місяця, ще настає за тим, у якому прийнято відповідне рішення, а у випадках, передбачених підпунктом 3 пункту 4 та підпунктом 4 пункту 12 цього Порядку, - з дня припинення виплати ПАТ «Державний ощадний банк України» або з дня скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, суд зазначає, що наведені вище постанови ОСОБА_5 Міністрів України не є законами, а тому ці підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Право приймати закони, вносити до них зміни, належить виключно ОСОБА_6 України і не може передаватися іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй.

Верховна ОСОБА_6 України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Право на обмеження конституційних прав громадян ОСОБА_5 Міністрів України Верховною ОСОБА_6 України не надано.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов ОСОБА_5 Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття пенсійним органом відповідного рішення не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину ОСОБА_3 України.

Отже, суд, встановлюючи порушення відповідачем права позивача на отримання пенсії, не може залишити поза увагою той факт, що пенсійний орган, припиняючи виплату пенсії, послався на протокол № 38 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Управління соціального захисту населення ОСОБА_2 РДА від 28.03.2017 року, зі змісту якого не вбачається ні обставин, ні підстави для скасування довідки, більш того само по собі зазначення «Прийнято рішення скасування довідки» не містить вищезазначеної особистої інформації.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання дій протиправним та зобовязання вчинити певні дії стосовно припинення виплати ОСОБА_1 з квітня 2017р. пенсії за віком підлягають задоволенню, так, як припинення виплати позивачеві пенсії за віком є порушенням ст. 46 ОСОБА_3 України.

Вимоги в частині визнання бездіяльності протиправною задоволенню не підлягають у звязку з недоведеністю.

Інші позовні вимоги, в тому числі і вимоги в частині зобовязати Словянське управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в місячний термін після набуття законної сили цією постановою подати до Словянського міськрайонного суду звіт про виконання цієї постанови залишити без задоволення.

У звязку зі звільненням відповідача від сплати судового збору суд вважає за потрібним віднести судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,69,71,94,98,128,158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в частині припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з квітня 2017 року.

Зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з квітня 2017 року включно.

Звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Інші позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного Адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Словянського міськрайонного суду М.О.Гусинський