Справа № 336/3192/17(2-а/336/328/2017)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Жупанова І.Б.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2017 рокусправа № 336/3192/17(2-а/336/328/2017)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Юрко І.В. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 липня 2017 року у справі №336/3192/17(2-а/336/328/2017) за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в розрахунку їй пенсії за віком у відповідності до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, (2014, 2015 та 2016 р.р.);

- зобов'язати відповідача розрахувати їй пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки зрахувати України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, з 10 травня 2017 року, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 2006 року, проте продовжила працювати та працювала до 09.02.2017 року. З 10.05.2017 року набула право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 12.05.2017 року звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, проте її фактично було переведено з пенсії, призначеної у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік. Оскільки вона отримала відмову в розрахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки від 25 травня 2017 №86/В-1, вона звернулась до суду із вказаним позовом.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в розрахунку позивачу пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, (2014, 2015 та 2016 р.р.).

Зобов'язано відповідача розрахувати ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки зрахувати України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, з 10 травня 2017 року, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжяна користь ОСОБА_2, судові витрати у виді судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що наразі відсутні правові підстави для призначення пенсії за віком тому що позивачу вже було призначено пенсію, розраховану згідно норм Закону України №1058.

Згідно порядку переведення з одного виду пенсії на інший, який регламентовано ч.3 ст.45 Закону України №1058, показник середньої заробітної плати під час переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким був на час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Отже, відсутні підстави для застосування показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки зрахувати України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, оскільки позивачем було подано заяву про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч.3 ст.45 Закону України №1058.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядав справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України м. Запоріжжя, з 2006 року їй призначено пенсію у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вислугою років, як працівнику освіти.

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати та працювала до 09 лютого 2017 року.

12.05.2017 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, оскільки вона набула такого права з 10 травня 2017 року. (а.с.8)

Шевченківським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя листом від 25 травня 2017 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки, як вважає відповідач, вона вже отримує пенсію, призначену відповідно до п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розмір пенсії розраховано відповідно до вимог Закону №1058-ІV.

Частиною першою статті 9 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак позивач звернулась до відповідача із заявою про призначенні пенсії за віком на підставі Закону №1058-ІV, отже мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років) призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пунктом «е» статті 55 Законом України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

На підставі заяви від 29.08.2006 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років саме за наявності спеціального стажу роботи, як працівна освіти, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до Закону України №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за вислугу років має призначатись згідно з окремим законодавчим актом, через професійні та корпоративні фонди, проте на даний час такий законодавчий акт не прийнято, тому пенсії призначаються в разі наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входить до правового поля Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а регулюється іншим законодавством.

В даному випадку позивач з 2006 року користувалась спеціальною пенсією за вислугу років, як працівник освіти, і пенсія за віком їй не призначалась.

Оскільки пенсія позивачу згідно Закону України №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» повинна бути призначена вперше, тому у неї виникає право на застосування формули визначення розміру пенсії, яка використовується при призначенні пенсії вперше, відповідно до ст.40 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не з тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку пенсія за віком позивачу повинна призначатися із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та рішення щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Пунктом 1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки за призначенням пенсії позивач звернулася 12.05.2017 року, тобто в 3-місячний термін з дня досягнення пенсійного віку, який настав 09.05.2017 року, тому колегія суддів погоджується з тим, що пенсія позивача за віком на підставі Закону №1058 підлягає розрахунку з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - 10.05.2017 року.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 липня 2017 року у справі №336/3192/17(2-а/336/328/2017) за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді І.В.Юрко

В.А.Шальєва