Справа № 805/2273/17-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 р. Справа №805/2273/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:16:10

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСВУГЛЕАВТОМАТИКА» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 01.07.2017 року № б/н

ОСОБА_2, довіреність від 13.08.2016 року № б/н

від відповідача ОСОБА_3, довіреність від 16.06.17 № 9904/10/05-99-10-02

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Донбасвуглеавтоматика звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення відповідача № НОМЕР_1 від 16.05.2017 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням основних принципів адміністративного процесу та засад діяльності субєктів владних повноважень, вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання його протиправним і скасування. Крім того, зазначає що позивачем правомірно включено до податковій звітності операції з контрагентами, факт реальності таких операцій підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами. Зазначає, що відповідач фактично притягує позивача до відповідальності за можливі порушення зі сторони третіх осіб.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 805/2273/17-а та призначено до розгляду.

В судовому засіданні 08 вересня 2017 року представником відповідача були надані письмові заперечення на адміністративний позов. Заперечення відповідача вказує на те, що перевіркою не встановлено факту реального здійснення позивачем господарських операцій з придбання матеріалів у ТОВ «Начснаб» у листопаді 2016 року та у ТОВ «Апітрейдс» у грудні 2016 року. Відповідач, в своєму запереченні також зазначає, що відсутність формування податкових зобовязань внаслідок задекларованого виробництва у досліджуваному звітному періоді та нереальність одержання (придбання) ТОВ «Начснаб» та ТОВ «Апітрейдс» товару у контрагентів-постачальників, призводить до обриву ланцюга постачання, що доводить нереальність здійснення поставки (продажу) товару ТОВ «Начснаб» та ТОВ «Апітрейдс» на користь ТОВ «Донбасвуглеавтоматика».

В судовому засіданні 08 вересня 2017 р. Донецьким окружним адміністративним судом, керуючись ч.ч. 2,3,6 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, була оголошена перерва до 14 вересня 2017 р. на 12:45, про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

У судове засідання 14 вересня 2017 року зявилися повноважні представники сторін.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Донбасвуглеавтоматика (, вул. Залізнична, буд 1 А, м. Добропілля, Донецька область, 85000) зареєстровано у якості юридичної особи з 05.02.2003 року за № 1 006091, знаходиться на обліку як платник податків/зборів у відповідача з 14.02.2003 року, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідач ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому ПК України повноваження.

Судом встановлено, що з 30.03.2017 року по 05.04.2017 року відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Начснаб» (код ЄДРПОУ- 40823122) за листопад 2016 року, ТОВ «Апітрейдс» ( код ЄДРПОУ- 40822930) за грудень 2016 року, відповідно до Наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 27.03.2017 року № 217 (а.с.129).

За результатами вказаної перевірки складено ОСОБА_3 № 87/05-99-14-06/32355716 від 12.04.2017 року, відповідно до висновків якого перевіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТОВ Донбасвуглеавтоматика з придбання матеріалів у ТОВ «Начснаб» ( код ЄДРПОУ- 40823122) у листопаді 2016 року на суму ПДВ 350001 грн., які включені до складу податкового кредиту листопада 2016 року на суму ПДВ 350001 грн., та у ТОВ «Апітрейдс» ( код ЄДРПОУ- 40822930) у грудні 2016 року на суму ПДВ 916676,44 грн., які включені до складу податкового кредиту грудня 2016 року на суму ПДВ 828689 грн., січня 2017 року на суму ПДВ 45771 грн. та лютого 2017 року на суму ПДВ 42217 грн., чим порушено п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI ( із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 1 266 678 грн., у тому числі по періодам: листопад 2016 року 350001 грн., грудень 2016 року 828 689 грн., січень 2017 року - 45 771 грн., лютий 2017 року 42217 грн.

18 квітня 2017 року позивачем було подано заперечення до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на ОСОБА_3 документальної позапланової виїзної перевірки № 87/05-99-14-06/32355716 від 12.04.2017 року (а.с.108-109).

12 травня 2017 року відповідачем надана відповідь за № 6916/10/05-99-14-06-16, в якій зазначено, що висновки, викладені податковим органом в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 12.04.17 року № 87/05-99-14-06/32355716 є такими, що відповідають діючому законодавству України, та залишаються без змін (а.с.111-115).

На підставі вказаного ОСОБА_3 перевірки відповідачем було прийнято спірне податкове повідомлення рішення форми "Р" № НОМЕР_1 від 16.05.2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 1 266 678,00 грн. та 633 339,00 грн. штрафних санкцій на загальну суму 1 900 017,00 грн. (а.с.55).

Судом встановлено, що контрагент позивача ТОВ «Начснаб» (, вул. Академіка Грушевського, буд 77, офіс 405 м. Рівне, Рівненської області, 33023) зареєстрований в якості юридичної особи з 09.09.2016 року за № 1 012745, знаходиться на обліку як платник податків/зборів з 09.09.2016 року, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.92-93).

Між Позивачем, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Начснаб», як Постачальником, укладено Договір постачання № 14/11/16 від 14 листопада 2016 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 155-156), відповідно до п. 1. якого, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити його. Кількість, асортимент, ціна Товару та інші показники і характеристики визначаються у специфікаціях та/або видаткових накладних, що видаються для кожної партії Товару в рамках даного Договору.

Як зазначено в п. 2 Договору передбачено, що ціна одиниці Товару та загальна вартість партії Товару визначаються у специфікаціях та/або видаткових накладних, що є невідємною частиною даного Договору. Загальна сума Договору визначається згідно видаткових накладних, які є невідємною частиною даного Договору. Оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Зобовязання Покупця по оплаті Товару вважається виконаним з моменту списання коштів з його банківського рахунку. Сторони також погоджують можливість здійснення оплати за Товар векселями або іншої форми оплати не заборонені чинним законодавством України.

А в п. 3 Договору зазначено, що поставка Товару здійснюється транспортом, силами і засобами Покупця самовивозом на умовах ЕXW ( склад постачальника) Інкотермс 2010. Пункт постачання за адресою: 87526, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Олімпійська, буд. 11, каб.16, якщо інше не буде визначено в додатках до цього договору. Датою поставки вважається дата передачі товару Постачальником покупцеві, що підтверджується видатковою (видатковими) накладною з підписами уповноважених представників обох Сторін. Постачальник зобовязаний надати Товар у розпорядження Покупця в названому місці поставки. Поставка товару здійснюється партіями. Факт отримання Товару Покупцем та передачі Постачальником підтверджується підписами та печатками уповноважених сторін на видаткових накладних.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано:

- специфікацію № 1 до договору постачання від 14.11.2016 року № 14/11/16;

- рахунок-фактуру від 14 листопада 2016 року №14/11;

- видаткові накладні від 15 листопада 2016 року № 15/11-1 на суму 700 003,02 грн., у тому числі ПДВ 116 667,17 грн.; від 15листопада 2016 року № 15/11-2 на суму 700 003,02 грн., у тому числі ПДВ 116 667,17 грн.; від 22 листопада 2016 року № 22/11 на суму 700 000,00 грн., у тому числі ПДВ 116 666,78 грн.;

- акт взаєморозрахунку між Товариством з обмеженою відповідальністю Донбасвуглеавтоматика та Товариством з обмеженою відповідальністю «Начснаб» за період з 01.11.2016 року по 30.11.2016 року;

- подорожні листи вантажного автомобіля № 001297 від 15.11.2016 року; № 001300 від 16.11.2016 року; № 001303 від 17.11.2016 року; № 001306 від 18.11.2016 року; №001309 від 21.11.2016 року; № 001311 від 22.11.2016 року (а.с.156-166).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Апітрейдс» (, вул. Академіка Грушевського, буд 77, офіс 403 м. Рівне, Рівненської області, 33023) зареєстрованого у якості юридичної особи з 09.09.2016 р. року за № 1 012744, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.90-91), як «Новий кредитор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Начснаб», як «ОСОБА_5 кредитор», укладено договір про відступлення права вимоги № 15/11/2016 від 15 листопада 2016 року, відповідно до п. 1. якого, ОСОБА_5 кредитор відступає Новому кредитору право вимоги від боржника (Дебіторів ОСОБА_5 кредитора), зазначених у Додатках до даного договору, коштів, право на одержання яких належить ОСОБА_5 кредитору на підставі документів, що підтверджують таке право вимоги відповідно до договорів укладених між Боржником та ОСОБА_5 кредитором (Основні договори), а Новий кредитор купує зазначені права вимоги коштів від Боржників ОСОБА_5 кредитора і передає останньому грошові кошти в розмірі визначеному цим договором та додатками до нього.

За цим договором Новий кредитор одержує право замість ОСОБА_5 кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі визначеному в Основному договорі, а ОСОБА_5 кредитор, відповідно втрачає всі права на вимогу виконання Боржником своїх зобовязань за Основним договором.

Як зазначено в п. 2 Договору право вимоги до Боржників, що відступається за цим договором оцінене Сторонами в 2 100 000,00 грн., в т.ч. ПДВ.

А в п. 3 Договору зазначено, що ОСОБА_5 кредитор відповідає перед Новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, та відповідає за невиконання Боржником його обовязків. ОСОБА_5 кредитор не вправі змінювати умови Основного договору без письмової згоди Нового кредитора.

Пунктом 5 Договору зазначено, що після підписання цього Договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього Договору (а.с.167).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції про відступлення права вимоги між Товариством з обмеженою відповідальністю «Апітрейдс», як «Новий кредитор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Начснаб», як «ОСОБА_5 кредитор» надано:

- додаток №1 до договору № 15/11/2016 про відступлення права вимоги від 15 листопада 2016 року;

- повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю Донбасвуглеавтоматика про відступлення права вимоги;

- платіжні доручення № 182 від 15 листопада 2016 року на суму 250 000,00 грн.; № 186 від 18 листопада 2016 року на суму 500 000,00 грн.; № 187 від 18 листопада 2016 року на суму 500 000,00 грн.; № 188 від 18 листопада 2016 року на суму 400 000,00 грн., № 336 від 15 листопада 2016 року на суму 450 000,00 грн.( т.4 а.с.8-12).

- письмове повідомлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Апітрейдс» позивача щодо зміни призначення платежів з зазначенням «Оплата за договором відступлення права вимоги» (а.с.168-175).

Також, між Позивачем, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апітрейдс», як Постачальником, укладено Договір поставки №16/12-1 від 16 грудня 2016 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 149-150), відповідно до п. 1. якого, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити його. Кількість, асортимент, ціна Товару та інші показники і характеристики визначаються у специфікаціях та/або видаткових накладних, що видаються для кожної партії Товару в рамках даного Договору.

Як зазначено в п. 2 Договору передбачено, що ціна одиниці Товару та загальна вартість партії Товару визначаються у специфікаціях та/або видаткових накладних, що є невідємною частиною даного Договору. Загальна сума Договору визначається згідно видаткових накладних, які є невідємною частиною даного Договору. Оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Зобовязання Покупця по оплаті Товару вважається виконаним з моменту списання коштів з його банківського рахунку. Сторони також погоджують можливість здійснення оплати за Товар векселями або іншої форми оплати не заборонені чинним законодавством України.

А в п. 3 Договору зазначено, що поставка здійснюється на умовах DDP (склад Покупця: Донецька область, м. Добропілля, вул.Залізнична,1А ) Інкотермс 2010. Датою поставки вважається дата передачі товару Постачальником Покупцеві, що підтверджується видатковою (видатковими) накладною з підписами уповноважених представників обох Сторін. Постачальник зобовязаний надати Товар у розпорядження Покупця в названому місці поставки. Поставка товару здійснюється партіями. Факт отримання Товару Покупцем та передачі Постачальником підтверджується підписами та печатками уповноважених сторін на видаткових накладних.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано:

- специфікація №1 до договору постачання № 16/12-1 від 16.12.2016 року;

- рахунок-фактуру № 16/12 від 16.12.2016 року на загальну суму 3 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ 500 000,00 грн.;

- платіжні доручення від 16 грудня 2016 року № 208 на загальну суму 1 000 000,00 грн.,у тому числі ПДВ 20% 166 666,67 грн.; від 23 грудня 2016 року № 209 на загальну суму 500 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 83 333,33 грн.; від 23 грудня 2016 року № 210 на загальну суму 500 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 83 333,33 грн.; від 23 грудня 2016 року № 211 на загальну суму 500 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 83 333,33 грн.; від 23 грудня 2016 року № 212 на загальну суму 500 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 83 333,33 грн.(а.с.150-154, т.4 а.с.13-17).

Також, між Позивачем, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апітрейдс», як Постачальником, укладено Договір постачання № 26/12-1 від 26 грудня 2016 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 130-131), відповідно до п. 1. якого, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити його. Кількість, асортимент, ціна Товару та інші показники і характеристики визначаються у специфікаціях та/або видаткових накладних, що видаються для кожної партії Товару в рамках даного Договору.

Як зазначено в п. 2 Договору передбачено, що ціна одиниці Товару та загальна вартість партії Товару визначаються у специфікаціях та/або видаткових накладних, що є невідємною частиною даного Договору. Загальна сума Договору визначається згідно видаткових накладних, які є невідємною частиною даного Договору. Оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Зобовязання Покупця по оплаті Товару вважається виконаним з моменту списання коштів з його банківського рахунку. Сторони також погоджують можливість здійснення оплати за Товар векселями або іншої форми оплати не заборонені чинним законодавством України.

А в п. 3 Договору зазначено, що зокрема поставка Товару здійснюється транспортом, силами і засобами Покупця самовивозом на умовах EXW ( склад постачальника) Інкотермс 2010. Пункт постачання за адресою: 87526, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Олімпійська, буд. 11 каб.19, якщо інше не буде визначено в додатках до Договору. Датою поставки вважається дата передачі товару Постачальником покупцеві, що підтверджується видатковою (видатковими) накладною з підписами уповноважених представників обох Сторін. Постачальник зобовязаний надати Товар у розпорядження Покупця в названому місці поставки. Поставка товару здійснюється партіями. Факт отримання Товару Покупцем

та передачі Постачальником підтверджується підписами та печатками уповноважених сторін на видаткових накладних.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції між Позивачем та його контрагентом надано:

- специфікацію до Договору постачання від 26.12.2016 року № 26/12-1;

- видаткові накладні від 26 грудня 2016 року № 26/12/1 на суму 250 432,00 грн., у тому числі ПДВ 41 738,67 грн.; від 26 грудня 2016 року № 26/12/2 на суму 253 300,01 грн., у тому числі ПДВ 42 216,67 грн.; від 27 грудня 2016 року № 27/12/3 на суму 250 901,20 грн., у тому числі ПДВ 41 816,67 грн.; від 27 грудня 2016 року № 27/12/2 на суму 253 976,00 грн., у тому числі ПДВ 42 329,33 грн.; від 27 грудня 2016 року № 27/12/1 на суму 258 180,00 грн., у тому числі ПДВ 43 030,00 грн.; від 28 грудня 2016 року № 28/12/1 на суму 107 992,80 грн., у тому числі ПДВ 17 998,80 грн.; від 28 грудня 2016 року № 28/12/2 на суму 189 815,42 грн., у тому числі ПДВ 31 635,90 грн.; від 28 грудня 2016 року № 28/12/3 на суму 274 626,00 грн., у тому числі ПДВ 45 771,00 грн.; від 29 грудня 2016 року № 29/12/1 на суму 135 000,00 грн., у тому числі ПДВ 22 500,00 грн.; від 29 грудня 2016 року № 29/12/2 на суму 251 459,20 грн., у тому числі ПДВ 41 909,87 грн.; від 29 грудня 2016 року № 29/12/3 на суму 274 376,00 грн., у тому числі ПДВ 45 729,33 грн.;

- рахунок-фактуру № 26/12 від 26 грудня 2016 року на суму 2 500 058,63 грн., у тому числі ПДВ 416 676,44 грн.;

- акт взаєморозрахунку між Товариством з обмеженою відповідальністю Донбасвуглеавтоматика та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апітрейдс» за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року.;

- подорожні листи вантажного автомобіля № 001373 від 26.12.2016 року; № 001375 від 27.12.2016 року; № 001377 від 27.12.2016 року; № 001379 від 28.12.2016 року; № 001380 від 28.12.2016 року; № 001382 від 29.12.2016 року; № 001383 від 29.12.2016 року (а.с.131-148).

Крім того, на підтвердження факту здійснення господарських операцій, позивачем надані:

- копії з журналу реєстрації подорожніх листів (а.с.180-189), накази про призначення водіями ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8 та копії їх трудових книжок; призначення ОСОБА_9- на посаду медсестри ( а.с.177-178);

-витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 8214 на запит від 20.06.2017 року № 8214; Витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 8220 на запит від 20.06.2017 року № 8220; Витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 8221 на запит від 20.06.2017 року № 8221;

- податкові накладні від 15.11.2016 року порядковий номер - 7 на суму 700 003,02грн., в т.ч. ПДВ - 116 667,17 грн., від 15.11.2016 року порядковий номер - 8 на суму 700 003,02грн., в т.ч. ПДВ - 116 667,17 грн.; від 22.11.2016 року порядковий номер - 150 на суму 700 000,00грн., в т.ч. ПДВ - 116 666,67 грн.; від 16.12.2016 року порядковий номер - 45 на суму 1 000 000,00грн., в т.ч. ПДВ - 166 666,67 грн.; від 23.12.2016 року порядковий номер - 81 на суму 2 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 333 333,33 грн.; від 26.12.2016 року порядковий номер - 114 на суму 250 432,00 грн., в т.ч. ПДВ - 41 738,67 грн.; від 26.12.2016 року порядковий номер - 119 на суму 253 300,01 грн., в т.ч. ПДВ - 42 216,67 грн.; від 27.12.2016 року порядковий номер - 115 на суму 258 180,00 грн., в т.ч. ПДВ - 43 030,00 грн.; від 27.12.2016 року порядковий номер - 116 на суму 253 976,00 грн., в т.ч. ПДВ - 42 329,33 грн.; від 27.12.2016 року порядковий номер - 120 на суму 250 901,20 грн., в т.ч. ПДВ - 41 816,87 грн.; від 28.12.2016 року порядковий номер - 117 на суму 107 992,80 грн., в т.ч. ПДВ - 17 998,80 грн.; від 28.12.2016 року порядковий номер - 118 на суму 189 815,42 грн., в т.ч. ПДВ - 31 635,90 грн.; від 28.12.2016 року порядковий номер - 121 на суму 274 626,00 грн., в т.ч. ПДВ - 45 771,00 грн.; від 29.12.2016 року порядковий номер - 122 на суму 135 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 22 500,00 грн.; від 29.12.2016 року порядковий номер - 123 на суму 251 459,20 грн., в т.ч. ПДВ - 41 909,87 грн.; від 29.12.2016 року порядковий номер - 124 на суму 274 376,00 грн., в т.ч. ПДВ- 45 729,33 грн. (а.с.234-249);

- заправні відомості на листопад 2016 року, державний знак автомобільного НОМЕР_2, ПІБ водія ОСОБА_6; на листопад 2016 року, державний знак автомобільного НОМЕР_3, ПІБ водія ОСОБА_8; на грудень 2016 року, державний знак автомобільного засобу ЗІЛ ММЗ-4502 АН 9632НН, ПІБ водія ОСОБА_7; на грудень 2016 року, державний знак автомобільного НОМЕР_4 9630НН, ПІБ водія ОСОБА_6; на грудень 2016 року, державний знак автомобільного НОМЕР_3, ПІБ водія ОСОБА_8 (т.2 а.с.14-18);

- договір поставки нафтопродуктів №ОП-199/160 від 27 лютого 2014 року; № ОП-88/2016 від 29 листопада 2016 року (т.2 а.с.19-26);

- видаткові накладні № PH-0000563 від 16 вересня 2015 року на суму 310 770,00 грн.; № PH-0000562від 15 вересня 2015 року на суму 513 270,00 грн., № PH-0001278 від 29 листопада 2016 року на суму 900 000,00 грн. (т.2 а.с.28-30).

Разом з цим, позивачем надані до суду ОСОБА_3 приймання виконаних робіт, як докази подальшого використання ТМЦ під час здійснення господарської діяльності,, а саме:

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 18-154 за листопад 2016р. до договору № 18/11-07 від 22.04.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.52-61);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 05-54 за листопад 2016р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.62-69);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 05-55 за листопад 2016р. до договору № 202-ШБ-ДЦ від 13.04.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.70-77);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 05-53 за листопад 2016р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.78-85);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 16-139 за грудень 2016р. до договору № ОФ07-2016 від 25.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с. 86-93);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 16-142 за грудень 2016р. до договору № 261-ЦД-ДЦ від 01.02.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.94-101);

- ОСОБА_3 приймання виконаних підрядних робіт № 07-60 за грудень 2016 року до договору № 1-ТД від 16.03.2015 року та додатки до нього (т.2 а.с. 102-108);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 07-61 за грудень 2016р. до договору № 202-ШБ-ДЦ від 13.04.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с. 109-115);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 07-59 за грудень 2016р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.116-122);

- ОСОБА_3 приймання виконаних підрядних робіт № 18-170 за грудень 2016р. до договору № 1-ТД від 16.03.2015 року та додатки до нього (т.2 а.с.123-129);

- ОСОБА_3 приймання наданих послуг № 19-146 за грудень 2016р. до договору № 96/ОП-16 від 18.05.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.130-138);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 16-08 за лютий 2017р. до договору № ОФ07-2017 від 10.01.2017 року та додатки до нього (т.2 а.с.139-146);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 05-03 за лютий 2017р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.147-154);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 16-23 за березень 2017р. до договору № 380-ЦД-ДЦ від 03.01.2017 року та додатки до нього (т.2 а.с.155-162);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 05-07 за квітень 2017р. до договору № 160-ДУ-ШУБ від 25.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.163-169);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 05-10 за травень 2017р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.170-178);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 16-26 за квітень 2017р. до договору № КР05-2017 від 11.01.2017 року та додатки до нього (т.2 а.с.179-185);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 16-27 за квітень 2017р. до договору № КР05-2017 від 11.01.2017 року та додатки до нього (т.2 а.с.186-192);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 16-24 за квітень 2017р. до договору № 380-ЦД-ДЦ від 03.01.2017 року та додатки до нього (т.2 а.с.193-199);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 01-48 за березень 2017р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.200-206);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 05-05 за березень 2017р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.207-214);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 01-47 за березень 2017р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.215-221);

- ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 01-46 за березень 2017р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.222-228);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 05-59 за грудень 2016р. до договору № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.229-236);

- ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 05-62 за грудень 2016р. до договору № 160-ДУ-ШУБ від 25.01.2016 року та додатки до нього (т.2 а.с.237-244).

Крім того, позивачем на підтвердження вищезазначеного факту до суду надані Договори з додатковими угодами та договірними цінами, а саме: Договір на надання послуг № 96/ОП-16 від 18.05.2016 року, Договір на надання послуг № 160-ДУ-ШУБ від 25.01.2016 року, Договір підряда № 202-ШБ-ДЦ від 13.04.2016 року, Договір на виконання налагоджувальних робіт № ОФ07-2017 від 10.01.2017 року, Договір підряда № 380-ЦД-ДЦ від 03.01.2017 року, Договір № КР05-2017 від 11.01.2017 року, Договір підряда № 209 -ДУ -ШУД від 15.01.2016 року, договір на виконання послуг № 18/11-07 від 22.04.2016 року, Договір підряда № 261-ЦД-ДЦ від 01.02.2016 року, Договір на виконання налагоджувальних робіт № ОФ07-2016 від 25.01.2016 року (т.3 а.с.1-208).

У судовому засіданні 08 вересня 2017 року позивачем надано клопотання про залучення до матеріалів справи у якості доказів подальшого використання ТМЦ у господарській діяльності - Договір № 1-ТД від 16.03.2015 року на виконання послуг (на підставі відкритих торгів від 24.02.2015 року) від 16.03.2015 року зі Специфікацією. Також наданий ОСОБА_3 приймання виконаних робіт № 18-151 за грудень 2016 року додатками (т.3 а.с.229-250).

Крім того, позивачем в підтвердження здійснення господарської діяльності надані Договори найму майна, а саме:

- Договір найму майна № 01/04/16-1 від 01 квітня 2016 року між ОСОБА_10 (Наймодавець) та ТОВ «Донбасвуглеавтоматика» (Наймач), в якому п.1 зазначено, що Наймодавець передає, а Наймач приймає в тимчасове платне користування наступне рухоме майно: приміщення загальною площею 189,7 кв.м, а саме: коридор -10,9 кв.м., кабінет 18,5 кв.м., токарний цех 28,5 кв.м., токарний цех 35,8 кв.м., токарний цех 84,8 кв.м., кабінет 11,2 кв.м., що знаходяться за адресою: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Залізнична, 1а. Договір набрав чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2016 року. Додатковою угодою № 1 від 01.12.2016 року продовжено строк дії договору до 31.12.2017 року (т.3 а.с.214-217);

- Договір оренди нежитлових приміщень № 6 від 20 грудня 2016 року між ТОВ «Добропільський кооператор» в особі директора ОСОБА_11 (Орендодавець) та ТОВ «Донбасвуглеавтоматика» (Орендар), в якому п.1 зазначено, що Орендодавець зобовязується передати Орендарю нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: 85004, м.Добропілля, Донецької області, вул. Івана Франка, 18а (вул.Фрунзе,18а) за номером 56 згідно експлуатації приміщень за плату на строк. Встановлений цим договором. Приміщення належать Орендодавцю на праві власності згідно Свідоцтва власності ЯЯЯ № 540314, виданого 21.01.2009 року. Договір набрав чинності з моменту підписання та діє протягом всього періоду до 31 грудня 2017 року (т.3 а.с.219-221).

У відповідності до ст. 627 Цивільного кодексу України «відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості».

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Статтею 198 Податкового кодексу України визначено при здійсненні яких операцій виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту, його визначення, складові та випадки, коли суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Згідно з п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Тобто, обовязковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та звязку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Згідно зі ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні вимоги до первинного документа встановлені у п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Вказані видаткові накладні в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними бухгалтерськими документами, тобто документами, які містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Висновок Головного управління ДФС у Донецькій області про те, що оскільки у ТОВ "Донбасвуглеавтоматика" відсутні товарно-транспортні накладні і, як наслідок, операції по постачанню товарів не підтверджені первинними документами, є хибним з огляду на наступне.

Договір постачання не є договором про перевезення вантажу, а тому його реальне виконання не обов'язково має бути підтверджено ТТН.

Крім цього, ТТН по даним операціям не відносяться до первинних документів, оскільки при умовах «Інкотермс 2010» витрати по транспортуванню відносяться на постачальника, а не на покупця, і в даному випадку позивач не формує їх за рахунок об'єкту оподаткування.

Правилами ведення податкового обліку не передбачено обов'язковості ведення і зберігання товарно-транспортних накладних на перевезення вантажів автомобільним транспортом для підтвердження обставин щодо правомірності віднесення до складу валових витрат вартості придбаних позивачем ТМЦ.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», обов'язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія.

ТОВ "Донбасвуглеавтоматика" до зазначеної категорії суб'єктів господарювання не відноситься.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 року у справі № 805/3508/16, Ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 року у справі № 805/789/16.

Чинним законодавством не встановлено перелік первинних документів, які оформлюються при здійсненні тих чи інших операцій. Тому, господарська операція може опосередковуватися складенням будь-якого первинного документа, який містить обов'язкові реквізити (передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні») та/або відповідає законодавчо встановленим вимогам щодо його складення (за наявності таких вимог). Сторонами у Договорах погоджено, що факт отримання Товару Покупцем та передачі Постачальником підтверджується підписами та печатками уповноважених сторін на видаткових накладних.

Надані позивачем первинні документи, що містяться в матеріалах справи, відповідають наведеним приписам законодавства, і тому враховуються судом в якості доказів здійснення господарських операцій за спірний період.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Доказів чи доводів того, що позивачем укладені угоди, які суперечать діючому законодавству, відповідачем не наведено.

Суд також зазначає, що Податковий кодекс України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент якимось чином порушив діюче законодавство або не виконав свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Податковий кодекс України також не зобовязує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем). Висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами.

Як зазначено в ОСОБА_12 адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість має бути підтверджено рух активів у процесі здійснення господарських операцій, при цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарських операцій: договори, акти виконаних робіт тощо; фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, як-от: наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності; встановлено звязок між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

На виконання господарських зобовязань, підтвердження здійснення Позивачем з його контрагентами господарських операцій оформлено всі необхідні первинні документи, укладення правочинів спрямовано на реальне настання правових наслідків, вони відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Про відсутність факту здійснення господарських операцій можуть свідчити, зокрема, такі обставини: всупереч даним податкового обліку у будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобовязань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників; результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарських операцій, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Судом встановлено, що Відповідач в ОСОБА_3 зробив висновки про порушення Позивачем вимог податкового законодавства з посиланням на Податкові інформації за його контрагентами, з якої вбачається ризиковість цих підприємств, відсутність у них умов для здійснення господарської діяльності, порушення ними вимог податкового законодавства, тощо, однак доказів, які б безперечно встановлювали ці факти, зокрема, даних про винесення податкових повідомлень-рішень на підставі встановлених порушень та/або відповідних судових рішень щодо визнання правочинів між Позивачем і його контрагентами недійсними, Відповідачем до суду не надано. У звязку з чим, ним не доведено не здійснення Позивачем з його контрагентами господарських операцій та відсутність факту їх здійснення спростовується матеріалами справи.

Також, зі змісту ОСОБА_3 вбачається, що перевіркою Позивача надано оцінку не господарським відносинам Товариства з обмеженою відповідальністю Донбасвуглеавтоматика з ТОВ «Начснаб» (код ЄДРПОУ- 40823122) та ТОВ «Апітрейдс» ( код ЄДРПОУ- 40822930), а господарським відносинам з контрагентами контрагентів Позивача, які на думку перевіряючих можливо могли б мати місце.

Такі посилання в обґрунтування висновків ОСОБА_3 є неправомірними та побудовані лише на припущеннях. Проте, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Аналогічну правову позицію також викладено в ОСОБА_12 адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11.

Як зазначено в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 червня 2015 року у справі № 826/8600/14 за адміністративним позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_13 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р", податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податку на додану вартість на суму понесених (нарахованих) витрат по сплаті ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг) є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності первинних документів, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Відтак адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм та повинен з'ясувати, дослідити та оцінити фактичні правовідносини учасників поставок, наявність повного пакету належним чином оформлених документів, які достовірно засвідчують фактичне виконання господарської операції.

У сфері податкових правовідносин діє презумпція добросовісності платника, яка полягає у тому, що правовим захистом користуються платники, які у повному обсязі виконують свої обов'язки з правильного нарахування, утримання, повного і своєчасного перерахування до бюджету податків і зборів, а також з дотримання необхідних умов реалізації права на податкову вигоду. Особи, які недобросовісно виконують свої податкові обов'язки, не можуть мати тотожний обсяг прав, яким наділені добросовісні платники. Про недобросовісність платника може свідчити ситуація, при якій за допомогою інструментів, що використовуються у цивільно-правових відносинах, створюються схеми незаконного ухилення від сплати податків, що може призвести до порушення публічних інтересів у сфері оподаткування та до порушення прав і свобод інших платників.

А тому, оцінка добросовісності платника передбачає аналіз здійснених ним господарських операцій, які повинні не лише формально відповідати законодавству, але й не суперечити загальній забороні зловживання правами платника. Слід зазначити, що податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, якщо для цілей оподаткування обліковані операції не у відповідності з їх економічним змістом або операції, не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

Якщо за наслідками оцінки поданих податковим органом та платником доказів за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійде висновку про невідповідність сформованих даних податкового обліку реальним фактам підприємницької діяльності, то суд повинен визначити обсяг прав та обов'язків платника у сфері оподаткування, виходячи з дійсного економічного змісту господарської операції.

Слід також зазначити, що висновки, викладені в ОСОБА_3, порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, що закріплений статтею 61 Конституції України, відповідно до якого суб'єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (надалі також - ЄСПЛ). Так, в пункті 71 рішення у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» ЄСПЛ дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії». У пункті 23 даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що придбання Позивачем у контрагента послуг (товару) безпосередньо пов'язане із його господарською діяльністю, а здійснені господарські операції є реальними та підтверджуються необхідними документами.

Відповідачем в ОСОБА_3 не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме Позивача, як платника податків, та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності своїх контрагентів (контрагента контрагентів).

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Таку правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України в Постанові від 10.09.2014 року у справі №2а-13207/12/2670.

Сам факт наявності господарських операцій з контрагентом, який порушує податкове законодавство не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки, даних про те, що Позивач був обізнаний про такі дії його контрагентів до суду не надано та якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

В Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01 березня 2017 року (К/800/10555/13) у справі № 1570/4953/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Трейд-Юг» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, зазначено, що доводи податкового органу про не підтвердження реальності зазначених господарських операцій з огляду на не підтвердження поставок в ланцюгу до товаровиробника, не можуть бути підставою для позбавлення платника (позивача) права на формування податкового кредиту. Сума податку на додану вартість, яка включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару і саме продавець товару несе обов'язок сплатити суму податку до бюджету, а у разі, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

У ОСОБА_12 адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11 також зазначено, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Судом встановлено, що спірні господарські операції були належним чином відображені Позивачем у податковому обліку. Жодних свідчень того, що їх виконання спричинило заниження чи приховування об'єктів оподаткування у відповідних господарських операціях з боку їх учасників, судом не встановлено.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне повідомлення рішення відповідача № НОМЕР_1 від 16.05.2017 року належить скасувати.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги в повому обсязі.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України, у звязку з задоволенням позовних вимог понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на суму 28 500,28 грн.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Донбасвуглеавтоматика до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення відповідача № НОМЕР_1 від 16.05.2017 року - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № НОМЕР_1 від 16.05.2017 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донбасвуглеавтоматика (, 85000 Донецька область, м.Добропілля, вул. Залізнична, буд. 1А) судовий збір в сумі 28 500,28 (двадцять вісім тисяч пятсот гривень) 28 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, 87526 Донецька область, м.Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії буд.114).

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 14 вересня 2017 року в присутності представників сторін.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 18 вересня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Кочанова П.В.