Справа № 812/1100/17
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1100/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання - Моспанюк Є.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Горбенка Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31.07.2017 до Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі ГУНП в Луганській області або відповідач) про визнання дій протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно наказу ГУНП в Луганській області від 25.07.2016 № 482 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», підполковника поліції ОСОБА_3, заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Луганській області було звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) з 28.07.2016, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 18 років 11 місяців 16 днів.

Позивач вважає зазначений наказ незаконним в частині нарахування вислуги років, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби, зокрема особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські.

Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається, зокрема особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 01 жовтня 2015 року по 3 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу років 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

В силу ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «Б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до ст.17-1 вказаного Закону порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3 Постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць за три місяці: час проходження служби, протягом якого особам брала участь в антитерористичній операції.

Оскільки позивач з 11.08.1997 по 06.11.2015 проходив службу в органах МВС, з 07.11.2015 по 28.07.2016 - в Національній поліції України, звідки і був звільнений за власним бажанням, з цього строку служби у період з 22.07.2014 по 28.07.2016 брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується довідкою № А-8512 від 18.05.2017, тому вважає, що до вислуги років для призначення пенсії йому потрібно зарахувати 6 років та 18 днів.

При звільнені ОСОБА_3 зі служби в поліції та розрахунку вислуги років, співробітниками ГУНП в Луганській області не було включено до вислуги років час прийняття позивачем участі в антитерористичній операції.

Таким чином, з урахуванням викладеного, вважає. Що його вислуга років на день звільнення повинна складати 22 роки 11 місяців 28 днів.

З даного приводу позивач звертався 19.05.2017 до ГУНП в Луганській області із відповідною заявою, на яку отримав відповідь від 12.06.2017 № 2120/111/19-2017, якою ОСОБА_3 відмовлено в зарахуванні до вислуги років на пільгових умовах час участі в АТО та відповідно в оформленні та поданні необхідних документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку із відсутністю календарної вислуги років.

На підставі вищевикладеного, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Луганській області від 25.07.2016 № 482 о/с, яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) з 28.07.2016, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 18 років 11 місяців 16 днів, в частині нарахування вислуги років;

- зобов'язати відповідача обчислити вислугу років ОСОБА_3 з урахуванням часу служби в пільговому обчисленні відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ «про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393, додатково зарахувавши до вислуги років на пільгових умовах час участі в АТО (додавши 4 роки та 12 днів);

- зобов'язати ГУНП в Луганській області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Ухвалою суду від 13.09.2013 позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Луганській області від 25.07.2016 №482 о/с, яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) з 28.07.2016, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 18 років 11 місяців 16 днів, в частині нарахування вислуги років - залишено без розгляду, у зв'язку із відкликанням представником позивача позову в даній частині.

Одночасно судом прийнято уточнений адміністративний позов ОСОБА_3 від 13.09.2017, відповідно до якого позивач просить суд:

- зобов'язати ГУНП в Луганській області обчислити вислугу років ОСОБА_3 з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та внести зміни до наказу №482 о/с від 25.07.2016 про звільнення ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) із зарахуванням йому до вислуги років (18 років 11 місяців 16 днів) на пільгових умовах часу участі в АТО (4 роки та 12 днів);

- зобов'язати ГУНП в Луганській області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Представник позивача у судовому засіданні вимоги уточненого позову підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні пред'явленому позову, просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, про що надав письмові заперечення (а.с.32-34), суду пояснив наступне.

Порядок оформлення пенсій передбачений постановою правління Пенсійного фонду України від 31.01.2007 № 3-1, якою затверджений Порядк подання та оформлення документів для (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідач не робив висновку щодо права позивача на призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону № 2262 при обчисленні вислуги років з урахуванням часу служби в пільговому обчисленні, у зв'язку з чим вважає, що позовна вимога про зобов'язання відповідача призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262, є передчасною.

Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 09.04.1992 № 2262- XII (далі-Закон 2262) пенсія за вислугу років призначається: .

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 201 1 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 1 7 цього Закону.

В свою чергу ст. 13 Закону 2262, визначений розмір пенсії за вислугою років, де зокрема зазначено, наступне:

Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої етапі 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Таким чином, при призначенні пенсії за п. «а» ст. 12, розмір пенсії становить за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто при призначені пенсії за вищезазначеним пунктом її розмір розраховується саме за вислугою років, яка також включає вислугу на пільгових умовах.

На підставі чого позивачу необхідно ототожнювати два поняття «календарна вислуга років» та «вислуга років».

Згідно до Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці:

- час проходження служби протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Отже, на думку відповідача, керуючись нормами Закону 2262, для призначення пенсії саме за п. «а» ст. 12 Закону 2262 необхідно набути відповідних умов, а саме на час коли позивач звільнився з лав Національної поліції його вислуга років повинна була становити 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

ОСОБА_3 був звільнений з вислугою років у календарному обчисленні 18 років 11 місяців 16 днів, а тому підстави внесення змін до наказу відсутні.

На підставі вищевикладеного, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 11.08.1997 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 28.07.2016 - в Національній поліції України, що підтверджується трудовою книжкою позивача, копія якої перебуває в матеріалах справи (а.с. 7).

Наказом ГУНП в Луганській області від 25.07.2016 № 482 о/с ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) з 28.07.2016. Відповідно до наказу, вислуга років ОСОБА_3 на день звільнення у календарному обчисленні становить 18 років 11 місяців 16 днів (а.с. 6).

З наказом від 25.07.2016 № 482 про звільнення позивач ознайомлений 28.07.2016, що підтверджується його особистим підписом у послужному списку (а.с. 31).

19.05.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до вислуги років на пільгових умовах часу часті його в АТО, додавши 4 роки 12 днів та просив внести відповідні зміни до наказу від 25.07.2016 № 482 о/с (а.с. 9-10).

Одночасно ОСОБА_3 направлено на адресу відповідача заяву про призначення пенсії за вислугу років із проханням подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення йому пенсії за вислугою років (а.с. 12-13).

12.06.2017 за № 2120/111/19-2017 ГУНП в Луганській області надано відповідь ОСОБА_4, якою зазначено про відсутність правових підстав для внесення змін до наказу ГУНП від 25.07.2017 № 482 о/с, оскільки у позивача відсутня календарна вислуга років, визначена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с. 11).

Вирішуючи справу по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту «б» статті 1-2 Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону серед інших мають звільнені зі служби: особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно пункту «а» статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону;

Пунктом пункту «б» частини 1 статті 17 Закону № 2262 визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

В силу положень статті 17-1 Закону № 2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі Постанова № 393).

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час;

час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;

час виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року;

таємно;

час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону № 2262 зараховується на пільгових умовах до вислуги років один місяць служби за три місяці за час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відповідно до довідки ГУНП в Луганській області від 18.05.2017 № А-8512, ОСОБА_3 дійсно в період з 22.07.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 28.07.2016 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області (а.с. 8). Підстава: накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитероритстичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 12.12.2014 № 97, від 17.11.2015 № 321, від 07.12.2015 № 341, від 13.08.2016 № 226 дск (а.с. 37-48).

За наведених обставин суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_4 з 11.09.1997 по 06.11.2015 проходив службу в ОВС України, а з 07.11.2015 по 28.07.2016 - в Національній поліції України, звідки й був звільнений відповідно до наказу від 28.07.2016 № 482 о/с, та в період з 22.07.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 28.07.2016 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, йому до вислуги років повинен зараховуватись період участі в антитерористичній операції на пільгових умовах в порядку Закону України № 2262, з урахуванням положень постанови КМУ від 17.07.1992 № 393.

Відповідно, суд вважає обґрунтованими вимоги позову в даній частині.

Оскільки відповідачем вислуга років ОСОБА_3 обчислена без урахування часу участі позивача в АТО, суд вважає за можливе зобов'язати ГУНП в Луганській області внести відповідні зміни до наказу від 25.07.2017 № 482 о/с про звільнення ОСОБА_3 із зарахуванням йому до вислуги років на пільгових умовах часу участі в АТО.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання ГУНП в Луганській області оформити зазначити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», суд зазначає наступне.

Відповідно до листа ГУНП в Луганській області від 12.06.2017 № 2120/111/19-2017 відповідач не робив висновку щодо права позивача на призначення пенсії за пунктом «а» статті 12 Закону № 2262 при обчисленні вислуги років, у зв'язку із чим вищезазначена позовна вимога є такою, що заявлена передчасно, оскільки суд не може підміняти собою орган, на який законодавством покладено обов'язок щодо розрахунку та призначення пенсії. Тому суд погоджується із доводами представника відповідача та вважає позов в даній частині таким, що не підлягає задоволенню. Дане твердження стосується також і вимоги позивача щодо внесення змін в наказі про звільнення в частині часу участі в АТО, а саме: 4 роки та 12 днів, оскільки відповідний розрахунок має робитись саме ГУНП в Луганській області із його відображенням у наказі.

За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 такими, що підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки, позивач від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 88, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_6 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області обчислити вислугу років ОСОБА_3 з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та внести зміни до наказу № 482 о/с від 25.07.2016 №482 о/с про звільнення ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) із зарахуванням йому до вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 15 вересня 2017 року.

Суддя К.Є. Петросян