Справа № 826/23846/15
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року м. Київ К/800/11702/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Калашнікової О.В.,

Єрьоміна А.В.,

секретар судового засідання: Бугаєнко Н.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Фурмана Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання відповідача належним чином (об'єктивно і всебічно) розглянути його заяву від 10 вересня 2015 року та надати повну і обґрунтовану відповідь.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду та зобов'язано належним чином (об'єктивно і всебічно) розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 вересня 2015 року та надати повну і обґрунтовану відповідь.

Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Фонд звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити про порядок розрахунку уповноваженою особою Фонду суми заборгованості кредитору у разі обчислення боргу банківськими металами; назвати норми чинного законодавства України, що передбачають порядок і спосіб проведення розрахунку заборгованості кредитору у разі обчислення боргу банківськими металами.

Зазначену заяву отримано відповідачем 14 вересня 2015 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Листом «Про результати розгляду звернення» від 8 жовтня 2015 року № 21-036-37342/15, позивача повідомлено, що в ПАТ «Дельта Банк» з 3 березня 2015 року запроваджено Тимчасову адміністрацію, а з 5 жовтня 2015 року здійснюється процедура ліквідації банку. Відповідно до пункту 4.21 частини 4 розділу V Положення Фонду гарантування «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку» від 5 липня 2012 року № 2 Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку за адресою: 01014, бул. Дружби народів, 38, м. Київ, Україна. Задоволення вимог кредиторів здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, в черговості згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що повної та обґрунтованої відповіді на питання, які ставились позивачем у заяві від 10 вересня 2015 року, Фондом надано не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частинами першою та третьою статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги; заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду; забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Згідно з частинами першою, третьою та четвертою статті 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань); відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки; рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів; на обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Як встановлено судами, підставою даного звернення позивача стала необхідність отримання інформації стосовно того, чи відшкодовуються кошти вкладникам в разі ліквідації банку банківськими металами, та в якому порядку.

Однак, відповідачем повідомлено про те, що при ліквідації банку Фондом призначається ліквідатор який протягом 30 днів приймає вимоги кредиторів після чого здійснюється процедура реалізації майна банка та в порядку черговості кошти виплачується зазначеним кредиторам у національній валюті.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що Фондом не надано повної та обґрунтованої відповіді на питання, які ставились позивачем у заяві.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 221, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді