Справа № 815/4007/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4007/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Андрухіва В.В.

за участю секретаря Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому просить суд зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області вчинити дії по обміну ОСОБА_1, який проживає: АДРЕСА_1, зареєстрованому: АДРЕСА_2, його посвідки на постійне проживання в Україні, серія НОМЕР_1, виданої 03.03.2009 року у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 03.03.2009 року йому, громадянину США, начальником ВГІРФО ОМУ ГУ МВС України в Одеській області на підставі Закону України «Про імміграцію» видано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 на безстроковий термін дії. Оскільки в посвідці зазначено про безстроковість її дії, позивач вказує, що не знав про необхідність її обміну у разі досягнення ним 45-річного віку. Внаслідок цього, 20.04.2017 року стосовно позивача посадовою особою Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП. Цього ж дня, як зазначив позивач, заступником начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області винесено постанову за ч.1 ст.203 КУпАП, а саме: за порушення постанови КМУ «Про порядок оформлення та видачу посвідки на постійне проживання в Україні». Позивач зазначив, що постанова була ним виконана в повному обсязі 20.04.2017 року.

Позивач вказав, що незважаючи на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення була ним виконана, посадові особи Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області категорично відмовились приймати в нього документи, необхідні для обміну посвідки у зв'язку із досягненням 45-річного віку. Через те, що у Приморському РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області відсутня канцелярія, 20.06.2017 року позивач був вимушений звернутись до канцелярії ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про обмін посвідки.

Разом із заявою про обмін посвідки, як зазначив позивач, ним були подані всі документи, передбачені п.п 4.2, 4.3 Розділу VI «Розгляд заяв про обмін посвідок на постійне та тимчасове проживання» Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року №681.

01.08.2017 року позивач отримав відповідь на зазначену заяву, якою йому було відмовлено в обміні посвідки, у зв'язку із недійсністю національного документа.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, у задоволенні позову просив відмовити, зазначивши в своїх запереченнях, що 20.06.2017 року до ГУ ДМС України в Одеській області надійшла заява ОСОБА_2 про обмін посвідки на постійне проживання. До заяви було додано: заяву про обмін посвідки на постійне проживання; засвідчений переклад паспортного документа; посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 03.03.2009 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.04.2017 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2017 року; копію квитанції про сплату штрафу; копію ідентифікаційного коду; дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 см (на матовому папері).

Представник відповідача зазначив, що відповідно до наданої позивачем посвідки на постійне проживання НОМЕР_1, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Звернення позивача до ГУ ДМС України в Одеській області є порушенням вимог Порядку №251, оскільки позивач повинен був звернутись з відповідною заявою до територіального підрозділу за місцем проживання, а саме: до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області.

Окрім цього, як вказав представник відповідача, заява позивача від 20.06.2017 року не відповідає встановленому зразку заяви про обмін посвідки на постійне проживання, оскільки відповідно до Наказу №681, для обміну посвідки на постійне проживання в Україні іноземець або особа без громадянства повинна подати відповідну заяву встановленого зразка. Однак, для обміну посвідки на постійне проживання позивач надав власноруч написану заяву від 20.06.2017 року та лише перший аркуш заяви встановленого зразка без будь-яких відміток про прийняття, номеру та фотокартки.

Також представник відповідача зазначив, що позивач до заяви від 20.06.2017 року надав копію паспортного документа громадянина США НОМЕР_2, оригінал даного паспорта для огляду надано не було. Крім того, станом на 20.06.2017 року паспортний документ позивача був недійсним, оскільки термін його дії сплинув 11.01.2016 року.

Беручи до уваги той факт, що позивач повинен був звернутись до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Одеській області за місцем проживання з заявою встановленого зразка, надавши повний перелік необхідних документів, заяву позивача від 20.06.2017 року було розглянуто на підставі Закону України «Про звернення громадян» та 03.07.2017 року ГУ ДМС України в Одеській області надано відповідь на порушені ним питання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що громадянин США ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 виданого 03.09.2009 року ВГІРФО ОМУ ГУ МВС України в Одеській області (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач досяг 45-річного віку.

20.04.2017 року уповноваженою особою Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП (а.с. 13).

20.04.2017 року заступником начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.203 КУпАП, а саме: за порушення правил перебування іноземців в Україні, не здійснення обміну посвідки на постійне проживання в Україні, чим порушено постанову КМУ «Про порядок оформлення та видачу посвідки на постійне проживання в Україні» (а.с. 14).

Відповідно до квитанції №750109223 від 20.04.2017 року позивачем було сплачено 510,00 грн. адміністративного штрафу (а.с. 34).

20.06.2017 року позивач звернувся з заявою до ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області про обмін посвідки (а.с. 27-28). У вказаній заяві позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що посадовою особою Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області йому безпідставно було відмолено у прийнятті документів на обмін посвідки на постійне проживання у зв'язку з досягненням ним 45-річного віку, він змушений подати заяву про обмін посвідки через канцелярію ГУ ДМС України в Одеській області.

Як додатки до заяви про обмін посвідки позивач надав наступні документи: заяву про обмін посвідки; засвідчений переклад паспортного документа; посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 03.03.2009 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.04.2017 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2017 року; копію квитанції про сплату штрафу; копію ідентифікаційного коду; дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 см (на матовому папері) (а.с. 27-28).

Листом від 03.07.2017 року за №5/3-Х-630 ГУ ДМС України в Одеській області повідомило позивача, що згідно додатку до його заяви, ним було надано копію національного паспорта громадянина США термін дії якого сплинув 11.01.2016 року, тобто на момент подачі заяви, національний документ позивача не був недійсним (а.с. 36).

Також в листі відповідача від 03.07.2017 року зазначено, що після продовження терміну дії закордонного паспорту, позивачу необхідно звернутись до територіального підрозділу за місцем реєстрації ГУ ДМС України в Одеській області з відповідною заявою.

Указом Президента України від 06.04.2011 року № 405/2011 "Питання Державної міграційної служби України" було затверджено Положення про Державну міграційну службу України.

У п. 8 ч. 4 Положення про Державну міграційну службу України визначено, що ДМС України відповідно до покладених на неї завдань здійснює оформлення і видачу іноземцям та особам без громадянства запрошень для в'їзду в Україну, документів для тимчасового перебування або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, студентських квитків студентам із числа іноземців та осіб без громадянства, вилучає ці документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в'їзду в Україну в передбачених законодавством випадках.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію", посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251 (далі за текстом - Порядок №251), цей Порядок визначає механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Пунктом 2 Порядку № 251 передбачено, що заяви для оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Згідно п.9 Порядку № 251, строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку.

Відповідно до п.15 Порядку № 251, для обміну посвідки подаються: 1) заява, зразок якої встановлюється МВС; 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія; 3) посвідка, що підлягає обміну; 4) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; 5) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 6) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері).

Згідно пункту 16 Порядку №251, для обміну посвідки на постійне проживання в разі досягнення іноземцем та особою без громадянства 25- і 45-річного віку подаються документи, зазначені у підпунктах 1 - 4 і 6 пункту 15 цього Порядку.

Відповідно до п. 4.2 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, разом із заявою про обмін посвідки іноземця та особи без громадянства до територіальних органів ДМС за місцем проживання подається паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія.

Позивач стверджує, що ним було пред'явлено відповідачу оригінал національного паспорта та надано його копію, проте термін дії пред'явленого до ГУ ДМС України в Одеській області документа сплинув ще 11.01.2016 року, що підтверджується фотокопією паспорта з перекладом, тому даний документ є недійсним та не може бути використаний для посвідчення особи (а.с. 30-31).

Суд не бере до уваги доводи позивача стосовно того, що звернувшись до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про обмін посвідки, йому було відмовлено в прийомі вказаної заяви, а тому заяву про обмін посвідки він подав відповідачу, оскільки в разі відмови органом, якому належить право розглядати дані заяви, позивач міг оскаржити таку відмову в судовому порядку, проте до суду з таким позовом він не звертався. Тому ГУ ДМС України в Одеській області обґрунтовано повідомило позивачу листом від 03.07.2017 року за №5/3-Х-630, що дана заява має бути подана та підлягає розгляду територіальним підрозділом ДМС за місцем реєстрації.

Належним органом, який приймає заяву про обмін посвідки, з передбаченими п.15 Порядку №251 документами є Приморський РВ ГУ ДМС України в Одеській області, тому суд не може зобов'язати ГУ ДМС України в Одеській області вчинити дії з обміну посвідки.

Суд не бере до уваги доводи позивача стосовно того, що згідно Порядку № 251 немає такої підстави у відмові в обміні посвідки як недійсний паспорт.

З системного аналізу вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку, що так як однією з вимог для обміну посвідки є подача паспортного документа, що посвідчує особу, то є очевидним, що цей документ має бути чинним, а тому підстав для зобов'язання відповідача вчинити дії по обміну посвідки позивача на підставі паспортного документа, строк дії якого сплинув, суд не вбачає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи те, що твердження позивача щодо порушення його прав та інтересів з боку відповідача є необґрунтованими, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-9, 11, 71, 86, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено та підписано судом 15 вересня 2017 року.

Суддя В.В. Андрухів

у позові відмовлено повністю.

15 вересня 2017 року.