Справа № 219/5168/17
Суддя: Любчик О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/5168/17
Провадження № 2-а/219/348/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.17 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В.,
при секретарі Єлісеєвої С.Є.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Болотюк О.Л.,
представника третьої особи Бровкіна О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Бахмутський об`єднаний міський військовий комісаріат до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій щодо відмови в призначенні дострокової пенсії за віком неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької областів якому просить визнати рішення Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.03.2017 року № 16 про відмову у призначенні їй дострокової пенсії за віком неправомірним; зобов`язати Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти нове рішення, яким призначити позивачу дострокову пенсію за віком з моменту звернення за таким призначенням до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до норм діючого в Україні законодавства (а саме з 20.03.2017 року). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 15.10.2015 вона отримала статус учасника бойових дій. З 15.10.2001 року вона була прийнята у військову частину НОМЕР_1 на посаду кухаря їдальні 3 розряду згідно до наказу командиру військової частини НОМЕР_1 № 197 від 15.10.2001 року. Протоколами: № 4 від 25.11.2003 року та № 1395 від 29.12.2005 року їй було присвоєно 4 та 5 розряд кухаря їдальні відповідно. 25.09.2007 року її було переведено на посаду інженера-технолога продовольчої та речової служби тилу згідно наказу командиру військової частини НОМЕР_1 № 186 від 25.09.2007 року. 01.11.2008 року її було переведено на посаду діловоду відділу матеріально-технічного забезпечення згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 219 від 31.10.2008 року. 31.12.2015 року позивач звільнена із займаної посади відповідно до наказу командиру військової частини НОМЕР_1 № 316 від 31.12.2015 року за п.1 ст.40 КЗпП України (реорганізація військової частини). Оскільки вона має статус учасника бойових та раніше була працівником Збройних сил України, вважає, що має право на призначення дострокової пенсії, що передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників анти терористичної операції». 20.03.2017 року позивач звернулась до відповідача з приводу призначення їй згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дострокової пенсії як учаснику бойових дій, яка безпосередньо брала участь в АТО. 24.03.2017 року відповідачем було прийнято рішення № 16 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком, яке вважає неправомірним та яке суперечить законодавству.
У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком згідно абзацу 6 п.3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, добровольці, резервісти, військовозобов`язані, яким надано статус інваліда війни або учасника бойових дій у зв`язку з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, безпосереднім перебуванням в районах антитерористичної операції у період її проведення, а у разі загибелі (смерті) таких осіб - члени їх сімей: жінки після досягнення 50 років та наявності не менше 20 років страхового стажу. Оскільки позивачем не була надано довідка військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях, а також те, що позивач була працівником Збройних сил України та не є військовослужбовцем, особою начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також тією особою, яка стала інвалідом внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку. Тому, просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім того, суду пояснила, що не є військовослужбовцем та військовозобов`язаною, військового звання не має.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково зазначила, що позивач є резервістом на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №607 від 12 листопада 2014 року «Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів», тому має право на дострокову пенсію у відповідності з діючим законодавством.

Представник третьої особи Бахмутського об`єднаного міського військового комісаріату Бровкін О.А. пояснив суду, що ОСОБА_1 працювала у військовій частині НОМЕР_1 на цивільних посадах, отримала статус учасника бойових дій, проте не була та не є військовослужбовцем, військовозобов`язаною та особою з числа резервістів. Проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника.

Заслухавши сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у військовій частині НОМЕР_1 з 15.10.2001 року кухарем їдальні 3 розряду, з 25.09.2007 року інженером-технологом продовольчої та речової служби тилу, з 01.11.2008 року діловодом відділу матеріально-технічного забезпечення та 31.12.2015 року звільнена із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України (реорганізація військової частини). Крім того, має загальний страховий стаж більше 20 років. Вказане підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_2 (а.с. 19, 38-40).

Відповідно до посвідчення НОМЕР_3 від 15.10.2015 позивач є учасником бойових дій (а.с.18).

Позивач в період з 16.04.2014 по 10.08.2014, 05.09.2014 по 21.06.2015, 07.07.2015 по 31.12.2015 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, що підтверджено довідкою Бахмутського об`єднаного міського військового комісаріату №48 від 14.04.2017 та.

З довідки командиру військової частини НОМЕР_1 №4113 від 31.12.2015 встановлено, що ОСОБА_1 була працівником Збройних сил України (а.с.17).

Як встановлено з рішення відповідача №16 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку від 24.03.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою №1463 від 20.03.2017 про призначення дострокової пенсії за віком згідно абзацу шостого пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» надавши ксерокопію паспорту та ІНН, трудову книжку, свідоцтво про навчання, довідку про безпосередню участь особи в АТО, ксерокопію посвідчення учасника бойових дій. За результатами її розгляду відповідачем прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії, оскільки ОСОБА_1 не надала довідку військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях та позивач не є військовослужбовцем, особою начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також тією особою, яка стала інвалідом внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків) (а.с.16).
Відповідно до абзацу шостому пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, інваліда війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, інваліда війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Як зазначено у ст. 5 Закону України «Про Збройні Сили України» особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Трудові відносини працівників Збройних Сил України регулюються законодавством про працю.

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обвязок і військову службу» військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Таким чином, позивач не має права на призначення дострокової пенсії за віком на умовах, передбачених абзацем шостим пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не є військовослужбовцем, військовозобов`язаною та особою з числа резервістів.

Суд вважає помилковим послання представника позивача на Постанову Кабінету Міністрів України №607 від 12 листопада 2014 року «Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів» стосовно того, що ОСОБА_1 є резервістом, оскільки у даному нормативному акті мова йде про структуру військового резерву людських ресурсів Збройних Сил України. Із тексту вказаної постанови не вбачається, що працівники ЗСУ є резервістами.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а спірне рішення відповідача №16 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку від 24.03.2017 законним та таким, яке не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 70-72, 86, 159-162, 183-2 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Бахмутський об`єднаний міський військовий комісаріат до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій щодо відмови в призначенні дострокової пенсії за віком неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі - з дня складення в повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст постанови виготовлений 13.09.2017.

Суддя О. В. Любчик