Справа № 815/4500/17
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року 14год.00хв. м. Одеса Справа № 815/4500/17
Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

за участі: секретаря Сакара М.М., позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бєляєва О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до

Військової частини НОМЕР_1 у якому просить зобов`язати військову частину провести перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої наказом Міністра оборони України №550 від 24 жовтня 2016р. «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних сил України» з подальшою виплатою на його особистий рахунок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, майор запасу ОСОБА_1 , починаючи з 01 серпня 1994 року проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. 01 серпня 2017 року у відповідності з положеннями статті 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених, з військової служби та деяких інших осіб» він набув право на пенсію за вислугу років та звільнився з військової служби у зв`язку з закінченням строку дії контракту на підставі, наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 02 серпня 2017 року №294. У подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 серпня 2017 року №53 був виключений із списків особового складу військової частини. При звільненні з військової служби, у випадках передбачених законодавством, військовослужбовці набувають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, передбачену частиною 1 статті 9 Закону України 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Таку грошову допомогу отримав і позивач. Розмір її склав 84157,29 грн. Даний факт підтверджується довідкою від 31 серпня 2017 року №1153. Проте позивач вважає, що розмір даної одноразової грошової допомоги при звільненні, а саме: 84157,35 грн., які були виплачені військовою частиною являється, значно меншим ніж належить йому до виплати, оскільки при проведенні розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, до складу місячного грошового забезпечення з якого вона обчислювалась включено не всі види грошових виплат, які щомісячно виплачуються, військовослужбовцям. Зокрема не включено щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, передбачену пунктом 2 наказу Міністерства оборони України від 24 жовтня 2016 року № 550 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», що не відповідає вимогам діючого законодавства.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, та пояснив суду, що дійсно, при звільненні з військової служби у випадках передбачених законодавством, військовослужбовці набувають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 1 статті 9 Закону України 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка вказує, що особам офіцерського складу, які звільняються з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за умови наявності вислуги 10 років і більше». Таку грошову допомогу отримав і позивач. Розмір її склав 84157,29 грн.. Розрахунок такої допомоги було проведено у відповідності з нормами чинного законодавства. Види грошового забезпечення які необхідно враховувати при проведенні розрахунку такої допомоги визначено у пункті 38.6 Наказу Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», що вказує: «Військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: оклад за штатною посадою; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення)». Представник відповідача вказує, що всі ці види грошового забезпечення і були включені при здійсненні розрахунку одноразової грошової допомоги позивача. Свої ж позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що до складу грошового забезпечення з якого проводився розрахунок одноразової грошової допомоги не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60 відсотків, передбачену наказом Міністерства оборони України від 24 жовтня 2016 року № 550 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», стверджуючи при цьому, що вона належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, однак це не являється дійсністю. Так, пункт 8 наказу Міністерства оборони України від 24 жовтня 2016 року № 550 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», чітко вказує: «винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення». Тобто, як випливає з самої назви допомоги, яку отримав позивач «одноразова грошова допомога», вона належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, оскільки виплачується одноразово (а саме при звільненні з військової служби) та не належить до основних видів грошового забезпечення, тому до складу грошового забезпечення з якого вона рахується, і не повинна включатися винагорода у розмірі 60 відсотків.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , протягом 1994р. по серпень 2017 року проходив військову службу у збройних силах України.

02 серпня 2017 року в зв`язку з закінченням строку дії контракту командувачем Повітряних сил ЗСУ наказом №294 від 02.08.2017р. майора юстиції ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (а.с.23).

Та на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №53 від 31.08.2017р. майора юстиції ОСОБА_1 звільнено зі служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту за пунктом «а».

В наказі №53 також зазначено виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року №393 за 23 календарних роки у розмірі 84157 грн.29 коп.

Вказаний наказ був реалізований та сума у розмірі 84157,29 грн. виплачена позивачу повністю.

Водночас позивач з розміром суми не погодився та звернувся з запитом спочатку до військової частини НОМЕР_1 , а потім до департаменту фінансів Міністерства оборони України, на що йому були надані відповіді, у яких повідомлено, що до розрахунку одноразової грошової допомоги під час звільнення не повинна включатися щомісячна додаткова грошова на винагорода (а.с. 21, 17).

З отриманою сумою одноразової грошової допомоги та відповідями позивач не погодився, та звернувся до суду з відповідним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою КМУ №889 від 22.09.2010р. «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», Наказом №550 Міністра оборони України від 24.10.2016р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11листопада2016р. за № 1470/29600) «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», Наказом Міністра Оборони України №260 від 11.06.2008 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14липня 2008р. за № 638/15329) «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (надалі Наказ №260).

Судом встановлено, та визнається сторонами, що позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби.

Відповідно до ч.2. ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон № 2011-ХІІ) у разі звільнення з військової служби за закінченням строку контракту, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічна норма міститься в п.38.1 Розділу «Грошова допомога військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам ( затвердженої Наказом №260), яка визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Позивач наполягає на тому, що до одноразової грошової допомоги при звільненні відповідач неправомірно не врахував щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення передбачену пунктом 2 Наказу Міністра оборони України від 24 жовтня 2016р. №550., яка в його випадку становить 4390,82 грн.

Сторони не заперечують, що відповідач отримував під час проходження служби щомісячну додаткову грошову винагороду, що підтверджується змістом наказу №53 від 31.08.2017р., в якому зазначено виплатити майору ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% з 01.08 по 31.08.2017р.

Кабінетом Міністрів України затверджена постанова №889 від 22.09.2010р. «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», якою встановлена щомісячна додаткова грошова винагорода певним категоріям осіб, до яких відносився й позивач під час проходження військової служби.

У п.2 вказаної постанови визначено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

З метою визначення порядку та умов виплати військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди Міністром оборони України Наказом №550 від 24.10.2016р. затверджена Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2016 р. за N 1470/29600).

За пунктом 5 вказаної Інструкції така винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Виходячи зі змісту Інструкції щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою № 889, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином відповідач під час здійснення розрахунку з позивачем правомірно не враховував щомісячну додаткову грошову винагороду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України під час розгляду справи №21-473а14 від 04.11.2014р. за позовом особи до військової частини НОМЕР_2 та у постанові від 15 жовтня 2014 року (справа № 21-368а13).

Згідно ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного суду України щодо застосування норм права, викладений у його постанові прийнятій за пунктами 1 та 2 частини першої ст..237 КАС України є обов`язковим для усіх суб`єктів владних повноважень які застосовують у своєї діяльності нормативно-правовий акт що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, те що відповідач у повному розмірі виплатив позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, то суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст..ст.158,163КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 19.09.2017 року.

Суддя Е.А.Іванов

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

19 вересня 2017 року.