Справа № 464/4457/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9094/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Кухтея Р.В., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

за участі позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 26 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАА № 113378 від 19 червня 2017 року, винесену відносно позивача за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.15.9 «г» Правил дорожнього руху України - здійснення зупинки на перехресті, у розмірі 255 грн. Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху України (надалі ПДР) не порушував, не здійснював зупинку транспортного засобу, оскільки був лише пішоходом та в момент приїзду працівників поліції, штовхав транспортний засіб (мотоцикл) на ремонт у зв'язку з його технічною несправністю. Вважає, що працівником поліції грубо порушено вимоги матеріального та процесуального права, який вказав у постанові, що він здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 26 липня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що позивачем порушено п. 15.9 «г» ПДР України, а саме здійснювати зупинку забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання перевагу в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Твердження останнього щодо відсутності в його діях порушень ПДР жодним належним доказом не підтверджено, а спростовано оглянутим відео з нагрудного реєстратора інспектора поліції, позаяк позивач був в шоломі, стверджував що він водій транспортного засобу і про жодні несправності мова не йшла. Відтак, постанова складена уповноваженою особою з дотримання вимог ст. 280 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що судом першої інстанції не з'ясовувалось чи були дотриманні вимоги та права передбачені ст.ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП (чи роз'яснено права, надано можливість користуватися правовою допомогою, заявляти клопотання). Не враховано висновків в рішенні КСУ від 30.09.2009 року № 23-рп/09. Відтак, відповідач обмежив право на користування правовою допомогою проігнорувавши дане клопотання.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Із копії оскаржуваної постанови серії ЕАА № 113378 від 19.06.2017 інспектором роти №3 батальйону №3 у м.Львові УПП ДПП Муха В.М. під час виконання своїх службових обов'язків, встановлено, що позивач ОСОБА_1 19.06.2017 року у м. Львові на перехресті вулиць Хуторівка-Гната Хоткевича, керуючи транспортним засобом «Ямаха» здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9 г Правил дорожнього руху України.

Інспектор, вбачаючи у діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, притягнув його до адміністративної відповідальності, керуючись ст. 284, 283 КУпАП та застосував до адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

З оглянутого відео з нагрудного реєстратора інспектора поліції, колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність вимог позивача. Так, відеозапис починається з моменту, коли позивач знаходиться поруч з транспортним засобом «Ямаха» на перехресті, перебуває у шоломі, під час спілкування з інспектором позивач неодноразово запевняє про те, що не має при собі посвідчення водія та документи на транспортний засіб, але надасть, оскільки проживає поруч. При цьому, позивач не заперечував, що він являється водієм транспортного засобу, при спілкуванні з інспектором про жодні несправності транспортного засобу позивач не висловлював. Жодних інших переконливих доказів, які б спростовували обставини, викладені у спірній постанові на підтвердження доводів позивача суду не надано. Крім того, пояснення позивача, як і поведінка є непослідовними. З відеозапису не прослідковується клопотання саме позивача про надання можливості залучити спеціаліста в галузі права, а подібну мову веде невстановлена особа, яка до спірних правовідносин немає жодного відношення. На думку суду в даній ситуації не є обов'язковим призначення подібного фахівця, а особа вправі сама захищати свої права та інтереси.

В ході судового розгляду позивач підтвердив, що під час запису відеокамерою він не встиг заявити клопотання про необхідність залучення ним фахівця в галузі права. Подібним правом він не скористався і в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

Що стосується твердження про протиправність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці, то таке є передчасним, адже пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, визначається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопопорушення. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Сихівського районного суду міста Львова від 26 липня 2017 року у справі № 464/4457/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
В. П. Сапіга

Повний текст судового рішення виготовлено 14.09.2017 року.