Справа № 186/1004/17
Суддя: Демиденко С. М.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1004/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.,

секретар - Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана Ніколаєнка Сергія Володимировича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до інспектора патрульної поліції Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана Ніколаєнка Сергія Володимировича про скасування постанови.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11 серпня о 08 годині 00 хвилин він їхав по дорозі не державного значення на мопеді марки ZS 50, в шоломі, не порушуючи ПДР, при в'їзді в м.Тернівка, де покажчик міста, вийшов із - за кущів поліцейський і зупинив. Не отзвітувавшись зажадав права і документи. Позивач запитав з якої причини його зупинили, на що він відповів: що у них рейд по виявленню водіїв скутерів без прав. Він запитав чи можна ознайомиться з наказом на рейд, на що він відповів, що не зобов'язаний його показувати. Він надав йому права і документи, оглянувши їх він заявив, що права не відповідної категорії, замість категорії А-1, категорія В. Позивач почав згадувати, що в Європі навіть в країні агресорі- Росії, якщо відкрита категорія вище чим А-1, то їздити на мопеді дозволяється, оскільки мопед раніше прирівнювався до велосипеда і для нього були окремі правила, пункт 1.10 ПДР і діяли заборони і обмеження пункт 1.14 ПДР. І в законі України про ПДР ніде прямим текстом ні сказано, що мопед є механічним транспортним засобом, згідно Віденської Конвенції про дорожній рух - мопед рекомендується прирівнювати до велосипеда (ст.1), а інакше, до мотоцикла, але лише за наявності на те підстав і відповідно до процедури, згідно пункт 2. ст. 54 Конвенції (що не виконане) а з приводу категорії А1 по конвенції- це не мопеди, а мотоцикли до 125 сс.

В Україні - Конституція ст. 22 не допускає звуження об'єму або відміну прав і свобод громадян нових НПА, або внесенням змін до того, що діє, згідно ст.58 закону, НПА не повинні мати зворотної дії в часі, що стосовно даного питання трактується приблизно так - людина мала право хоч один день їздити на мопеді без прав - не може бути позбавлений такого права - він його купував як не механічний ТЗ в 2008 році. І не може бути зобов'язаний виконувати вимоги що пред'являється до водіїв механічних ТЗ. На що чув відповідь - вони не в Європі і він, що дуже грамотний?

Просить суд скасувати постанову БР № 975240 про адміністративне стягнення.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд розглянув справу відповідно до ч. 4 ст.128 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має посвідчення водія категорії В від 24 грудня 2008 року, що підтверджується посвідченням водія серії НОМЕР_1 від 24 грудня 2008 року.

Відповідно до талону №б/н від 06 серпня 2008 року встановлено, що ОСОБА_1 є власником мопеду ZS 50 моделі Four Strike коричневого кольору з об'ємом двигуна 49,9 куб.см.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №975240 від 11 серпня 2017 року винесеної відповідачем у справі встановлено, що до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510,00 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме як за зазначено в оскаржуваній постанові за те, що позивач порушив Підпункт "г" пункту 2.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 /в редакції чинній на 11 серпня 2017 року/.

Згідно встановлених відповідачем та викладених в оскаржуваній постанові обставин: «11 серпня 2017 року о 08-00 годині позивач в м.Тернівка керував мопедом ZS 50 моделі Four Strike при цьому немаючі при цьому категорії А-1 чим порушив п.п. "г" п. 2.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП».

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач 18 серпня 2017 року оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Водночас, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В даному випадку, відповідачем вищезазначених вимог дотримано не було, даний висновок суду заснований на тому, що позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме як за зазначено в оскаржуваній постанові за те, що позивач порушив підпункт "г" пункту 2.3 ПДР, згідно якої передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривні ані 510 гривень як зазначив відповідач.

Згідно підпункт "г" пункту 2.3 ПДР , під час руху на мотоциклі і мопеді водій зобов'язаний бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів, однак зазначених обставин відповідачем в оскаржуваній постанові не встановлено та не зазначено.

Згідно встановлених відповідачем та викладених в оскаржуваній постанові обставин: « 11 серпня 2017 року о 08-00 годині позивач в м. Тернівка керував мопедом ZS 50 моделі Four Strike при цьому немаючі при цьому категорії А-1 чим порушив п.п. "г" п. 2.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП».

Такі дії за наявності на те законних підстав повинні кваліфікуються за ч.2 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом в порушення вимог підпункту "а" пункту 2.1 . ПДР, ані 2.3 як зазначено відповідачем.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, що викладений відповідачем у постанові у справі про адміністративне правопорушення серії БР №975240 від 11 серпня 2017 року, не підтверджується фактичними даними та належними доказами, що в сукупності є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення та задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 70, 71, 94, 159-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана Ніколаєнка Сергія Володимировича про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №975240 від 11 серпня 2017 року відносно ОСОБА_1 по ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Демиденко