Справа № 825/715/17
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/715/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А
12 вересня 2017 року м.Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Твердохліб В.А.,
суддів Бужак Н.П., Троян Н.М.,
за участю секретаря Борейка Д.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування повідомлення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Відповідач) про визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа №825/2527/15-а, винесеного 05.04.2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденко В.В.; зобов`язання Відповідача прийняти до виконання виконавчий лист №825/2527/15-а, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Так, Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, сектора «А» військової частини Міністерства оборони України, Служби безпеки України про скасування пункту 5 наказу керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03 вересня 2014 року №39 в частині визнання його таким, що 03 вересня 2014 року самовільно залишив район виконання завдань; зобов`язання керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України видати наказ про вибуття його до місця постійної дислокації 11 вересня 2014 року та направити витяг з наказу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року адміністративний позов у справі №825/2527/15-а задоволено в повному обсязі.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року змінено та викладено резолютивну частину таким чином: «Адміністративний позов задовольнити частково. Скасувати пункт 5 наказу керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03 вересня 2014 року № 39 в частині визнання ОСОБА_1 таким, що 03 вересня 2014 року самовільно залишив район виконання завдань. Зобов`язати керівника сектору «А» військової частини Міністерства оборони України видати наказ про вибуття ОСОБА_1 до місця постійної дислокації 11 вересня 2014 року та направити витяг з наказу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 . В іншій частині позову - відмовити. Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 КАС України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.»
Постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили з моменту її проголошення в силу ст.254 КАС України.
21.04.2016 року Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №825/2527/15-а на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року про зобов`язання керівника сектору А військової частини Міністерства оборони України видати наказ про вибуття ОСОБА_1 до місця постійної дислокації 11.09.2014 року та направити витяг з наказу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .
26.03.2017 року Позивач направив виконавчий лист на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду.
Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком В.В. 05.04.2017 року винесено повідомлення № 20-1/825/2527/15-а про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке отримано Позивачем 29.04.2017, про що свідчить відтиск штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті (а.с. 20).
Підставою для повернення виконавчого листа №825/2527/15-а без виконання стало те, що державним виконавцем у процесі проведеної перевірки, з`ясовано, що виконавчий документ поданий стягувачем не може бути прийнятий до виконання, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску або, що він звільнений від його сплати.
За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.
У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.
Зазначені положенні відображені у пункті 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини.
До заяви про примусове виконання рішення, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.
На кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про примусове виконання рішення.
З наведених правових норм випливає, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі у виконавчому провадженні про виконання рішення суду немайнового характеру з вимогами, що випливають із трудових правовідносин.
Публічна служба діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п.15 ст.3 КАС України).
Таким чином, військова служба, яку проходить Позивач належить до публічної служби.
Разом з тим, проходження військової служби регулюється спеціальними законами, що водночас не виключає регулювання цієї сфери трудовим законодавством. За своєю суттю відносини публічної служби витікають з трудових правовідносин, адже вони є правовідносинами між посадовою особою та роботодавцем в особі держави.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Позивач звільнений від сплати авансового внеску за вчинення виконавчих дій, оскільки звернувся за виконанням рішення суду та його позовні вимоги випливають із трудових відносин.
Отже, у Відповідача були відсутні правові підстави для прийняття повідомлення про повернення виконавчого документа №825/2527/15-а без прийняття до виконання, у зв`язку з ненаданням стягувачем підтвердження сплати авансового внеску.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 13 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Бужак Н.П.