Справа № 803/1109/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Справа № 803/1109/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Володимир-Волинська ОДПІ, позивач) звернулася з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський (далі - КЕВ м. Володимир-Волинський, відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 1286789,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником загальнодержавних та місцевих податків і зборів, передбачених статтями 9, 10 Податкового кодексу України (далі - ПК України), однак всупереч вимогам статті 36 ПК України не виконує свого обов'язку щодо своєчасності та повноти сплати податків та зборів в порядку і строки, визначені цим Кодексом, в зв'язку з чим у відповідача виник податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 1286789,48 грн. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до повного погашення податкового боргу відповідачем. У зв'язку із наведеним позивач просить стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 1286789,48 грн. з рахунків у банку, що обслуговують платника податків.

У письмовому запереченні відповідач позовні вимоги заперечив з огляду на те, податкова вимога на заявлену суму податкового боргу до відповідача не надходила, відтак у контролюючого органу не виникало право на стягнення вказаної суми боргу. Крім того, зазначає, що податковий борг повинен стягуватись із Міністерства оборони України, як із користувача земель оборони, до сфери управління якого належить позивач. Також відповідно до пункту 2 статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, закріплені, зокрема, за установами Збройних Сил України належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати всіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування. Крім того, Міністерством оборони України кошти на сплату земельного податку КЕВ міста Володимир-Волинський не виділялись. Також звертає увагу на умови особливого періоду, в яких перебуває держава Україна на даний час та вважає, що стягнення податкового боргу з військових установ є неправомірним.

До судового засідання від представників сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи без їх участі.

З врахуванням вимог частини першої статті 41, частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представників сторін в порядку письмового провадження, без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що КЕВ м. Володимир-Волинський перебуває на податковому обліку з 20.07.2000 та має відкриті рахунки в банках, що підтверджується ідентифікаційними даними (а.с.7-8).

Станом на 01.08.2017 за відповідачем рахується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 1286789,49 грн., про що зазначено у довідці про наявність заборгованості по платежах до бюджетів КЕВ м. Володимир-Волинський та підтверджується розрахунком сум податкового боргу, зворотнім боком облікової картки платника по вказаному податку (а. с. 9-10, 29-41).

Податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в загальному розмірі 1286789,49 грн. виник внаслідок несплати відповідачем самостійно задекларованих платежів за травень - червень 2017 року згідно з податковими деклараціями: від 02.03.2017, якою визначена сума податку, яка підлягає сплаті до місцевого бюджету міста Володимир-Волинський в сумі 316829,14 грн. (а.с.11-12); від 31.05.2017, якою визначена сума податку, яка підлягає сплаті до місцевого бюджету Білинської сільської ради в сумі 58345,58 грн. (а.с. 14-15); від 09.02.2017, якою визначена сума податку, яка підлягає сплаті до місцевого бюджету Оваднівської сільської ради в сумі 124709,34 грн. (а.с. 18-19); від 08.02.2017, якою визначена сума податку, яка підлягає сплаті до місцевого бюджету м. Устилуг в сумі 15696,76 грн. (а.с. 24-25). Крім того, податковий борг збільшився в результаті нарахування грошового зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 23.06.2017 № в сумі 339215,66 грн. (м. Володимир-Волинський) (а.с. 13); від 23.06.2017 № 001963100 в сумі 14059,74 грн. та № 001971100 в сумі 98418,09 грн. (Білинська сільська рада) (а.с. 16-17); від 23.06.2017 № 001949100 в сумі 18805,51 грн. та № 001947100 в сумі 149651,18 грн. (Оваднівська сільська рада) (а.с. 20-21); від 23.06.2017 № 001958100 в сумі 5342,91 грн. та № 001955100 в сумі 117,72 грн. (Заріччанська сільська рада) (а.с. 22-23); від 23.06.2017 № 001976100 в сумі 19259,83 грн. та № 001980100 в сумі 87602,73 грн. (м. Устилуг) (а.с. 26-27).

Як вбачається із розрахунку сум податкового боргу та зворотнього боку облікової картки платника КЕВ м. Володимир-Волинський у відповідача є заборгованість по пені із земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 38735,59 грн., в тому числі, що підлягає сплаті до місцевих бюджетів, зокрема, міста Володимир-Волинський - 21591,49 грн., Білинської сільської ради - 6075,08 грн., Оваднівської сільської ради - 10487,21 грн., Зарічанської сільської ради - 581,51 грн. (а.с.10, 29-41).

Позивачем відповідно до статті 59 ПК України відповідачу були надіслані податкові вимоги від 17.03.2015 № 522-23 та № 518-23, однак залишилась без належного реагування (а. с. 28). При цьому, згідно відомостей зворотного боку облікової картки платника по земельному податку з юридичних осіб податковий борг не переривався.

Доказів оскарження вказаних вимог сторонами не надано.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що КЕВ м. Володимир-Волинський звільнений від сплати земельного податку відповідно до статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України», з огляду на таке.

Основним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI та який є спеціальним законом, при цьому ПК України прийнятий пізніше ніж Закон України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 року № 1934-XII, яким передбачені пільги для сплати податків.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71- VIII від 28.12.2014 року (який набрав чинності з 01.01.2015 року) внесено зміни до статті 282 ПК України, згідно з якими підпункт 282.1.3 пункту 282.1 статті 282 викладено в такій редакції: від сплати податку звільняються бази олімпійської та паралімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

На даний час норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71- VIII від 28.12.2014 року, яким внесено зміни до статті 282 ПК України діють та у встановленому порядку неконституційними вони не визнані.

Відповідно до статті 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Як встановлено судом, КЕВ м. Володимир-Волинський є землекористувачем земельних ділянок, а тому в розумінні ПК України є платником земельного податку.

Відповідно до Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 року № 483 землі (земельні ділянки) надаються військовим частинам, військово-навчальним закладам, установам, підприємствам та організаціям Збройних Сил України для їх розміщення та постійної діяльності.

Як стверджує сам відповідач відповідно до Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський від 28.11.2016, установа користується закріпленою за нею землею, а також іншими природніми ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.

Крім того, відповідно до вимог статті 284 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам.

Відповідачем не надано суду рішення органу місцевого самоврядування щодо надання КЕВ м. Володимир-Волинський пільг зі сплати земельного податку.

Також, суд не погоджується з посиланням КЕВ м. Володимир-Волинський про те, що саме Міністерство оборони України несе відповідальність за податковими зобов'язаннями відповідача, оскільки КЕВ м. Володимир-Волинський є окремою юридичною особою, користувачем земельних ділянок, а тому і платником цього податку, який і подавав відповідні декларації з плати за землю.

Суд вважає також безпідставним твердження представника відповідача щодо відсутності у позивача підстав стягнення податкового боргу в зв'язку з не надісланням податкової вимоги на заявлену до стягнення суму заборгованості, оскільки право на стягнення з платника податків суми узгодженого податкового боргу виникає у податкового органу після спливу 60-ти календарних днів після направлення боржнику такої податкової вимоги. Відповідно до вимог статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається тільки один раз після виявлення заборгованості, в разі збільшення податкового боргу податкова вимога додатково не надсилається (не вручається), що не виключає права контролюючого органу стягнути з такого платника податку суму заборгованості, яка існує на день стягнення.

Відтак, відповідно до вимог ПК України відповідач не є звільненим від обов'язку сплати земельного податку, не має відповідних пільг щодо його сплати, самостійно подавав податковому органу декларації з земельного податку, а тому зобов'язаний виконувати взяті на себе податкові зобов'язання.

Інші твердження представника відповідача не спростовують висновків суду, зроблених в ході судового розгляду справи.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу в розмірі 1286789,48 грн. з рахунків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 41, 122, 158, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути 1286789,48 грн. (один мільйон двісті вісімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят дев'ять гривень 48 копійок) податкового боргу з рахунків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Академіка Глушкова, будинок 1, ) в банках, обслуговуючих платника податків, в дохід наступних місцевих бюджетів: 677636,29 грн. (шістсот сімдесят сім тисяч шістсот тридцять шість гривень 29 копійок) до місцевого бюджету міста Володимир-Волинського; 176898,49 грн. (сто сімдесят шість тисяч вісімсот дев'яносто вісім гривень 49 копійок) до місцевого бюджету Білинської сільської ради; 303653,24 грн. (триста три тисячі шістсот п'ятдесят три гривні 24 копійки) до місцевого бюджету Оваднівської сільської ради; 6042,14 грн. (шість тисяч сорок дві гривні 14 копійок) до місцевого бюджету Заріччанської сільської ради; 122559,32 грн. (сто двадцять дві тисячі п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 32 копійки) до місцевого бюджету міста Устилуг.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк