Справа № 826/12089/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Справа № 826/12089/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Бєлової Л.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника відповідача Мартиненка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу «НВУ» від 14.11.2014 р. № 861604/2014, укладеного між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»;

- зобов'язання відповідача включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за договором банківського вкладу «НВУ» від 14.11.2014 р. № 861604/2014;

- зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за договором банківського вкладу «НВУ» від 14.11.2014 р. № 861604/2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу «НВУ» від 14.11.2014 р. № 861604/2014, укладеного між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», та зобов'язано відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за договором банківського вкладу «НВУ» від 14.11.2014 р. № 861604/2014. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.11.2014 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та позивачем укладено договір банківського вкладу «НВУ» № 861604/2014, предметом якого є розміщення вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НВУ» в національній валюті України на строк три місяці з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів.

На підставі та на виконання зазначеного договору Банком позивачу було відкрито рахунок НОМЕР_1, на який 14.11.2014 р. позивачем через касу банку внесено 110000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.11.2014 р. № 3816525.

20.11.2014 р. Правлінням НБУ прийнято постанову № 733 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних».

На підставі зазначеної постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 р. № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», відповідно до якого призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВіЕйБі Банк» Джуса Ю.М.

19.03.2015 р. Правлінням НБУ було прийнято постанову № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк».

На підставі зазначеної постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», на підставі якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 р. по 19.03.2016 р.

27.03.2015 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплати коштів вкладникам даного банку через банки-агенти.

29.05.2015 р. представник позивача звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. із заявою, в якій просить повідомити причини невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та включити її до такого переліку для здійснення відповідних виплат, встановлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, 29.05.2015 р. представник позивача звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою, в якій просила повідомити інформацію про наявність чи відсутність позивача у Загальному реєстрі вкладників та виплатити їй гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за договором «НВУ» від 14.11.2014 р. № 861604/2014.

09.06.2015 р. Уповноважена особа листом № 20-14642 повідомила позивача, що використання коштів, які знаходяться на її рахунку обмежено через наявність підстав вважати, що результатом операцій по рахунку позивача стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо невнесення її до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів по вкладам за рахунок Фонду, звернулася до суду з даною позовною заявою.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності правових підстав для обмеження виплат по рахунку позивача та/або визнання нікчемним вчинених нею правочинів та, як наслідок, правомірності невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також з того, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо невнесення її до переліку вкладників та зобов'язання подати Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду та зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є спеціалізованою державною установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані ним повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів на підставі та у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на це, виниклий спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в рішеннях від 27.04.2017 р. по справам №№ 21-3143а16, 21-2397а16, та відповідає висновкам Вищого адміністративного суду України (ухвала ВАСУ від 27.04.2017 р. № К/800/26956/16).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 4452-VI), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 (далі - Положення № 14).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

У ч. 1-3, 5-6 ст. 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

У п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку

Частинами 2, 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 492 закріплено, що на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції № 174, банк ( філія, відділення ) зобов'язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію ( другий примірник прибуткового касового ордеру ) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

У п. 1.3 Інструкції № 174 закріплено, що касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема платіжним дорученням про внесення коштів на її рахунок.

При цьому, єдиною та необхідною умовою для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними і, відповідно, не включення осіб (клієнтів банку), що їх уклали до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність хоча б однієї правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, в якій наведено вичерпний перелік таких підстав, що не підлягає розширеному тлумаченню.

Виходячи з цього та перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що внесення позивачем коштів в розмірі 110000,00 грн. на вкладний рахунок, відкритий в ПАТ «ВіЕйБі Банк» на підставі укладеного договору банківського вкладу від 14.11.2014 р. № 861604/2014, підтверджується відповідним платіжним дорученням від 14.11.2014 р. № 3816525 /Т. 1 а.с. 14/, як таке і передбачено спеціалізованими підзаконними нормативно-правовими актами, регламентуючими порядок здійснення банківських операцій, зокрема п.п.1.17, 2.9 Інструкції № 174 та п.10.1 Інструкції № 492.

Крім того, платником у вказаній квитанції зазначено саме позивача, а призначенням платежу - залучення коштів на вклад, угода від 14.11.2014 р. № 861604/2014.

Отже, позивач є вкладником ПАТ «ВіЕйБі Банк» у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI.

При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем не доведено наявності належних і необхідних правових підстав для обмеження виплат по рахунку позивача та/або визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між нею та ПАТ «ВіЕйБі Банк», і вчинених за ним операцій та взагалі наявності відповідних підстав для цього, виключний перелік яких регламентовано частиною 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

Доводи апелянта про те, що укладання договору банківського вкладу і внесення коштів на рахунок позивача 14.11.2014 р. було здійснено в період визнання ПАТ «ВіЕйБі Ьанк» проблемним на підставі постанови Правління НБУ від 03.10.2014 р. № 361/БТ, якою Банку заборонено проведення будь-яких операцій, колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки такі обставини, у відповідності до ст. 75 Закон України «Про банки та банківську діяльність», є банківською таємницею, тобто інформацією, що не підлягає розголошенню і яка не була і не могла бути відома позивачу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року № К/800/4780/16.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги повноваження Уповноваженої особи щодо здійснення перевірки правочинів, якщо є підстави для визнання їх нікчемними, є необґрунтованими та жодним чином не підтверджують наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Крім того, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження Уповноваженою особою не було надано жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 70 КАС України, доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв'язку між правочином, укладеним позивачем з ПАТ «КБ «УФС», і неплатоспроможністю Банку та/або недобросовісність позивача при його укладанні чи наявність будь-яких інших правових підстав, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

При цьому, колегія суддів встановила, що перевірка операцій по рахункам фізичних осіб у ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначена наказом Уповноваженої особи від 31.01.2015 р. № 76 /Т.1 а.с.53/, результати такої перевірки були розглянути виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на засіданнях 29.01.2015 р. та 03.02.2015 р. /Т.1 а.с.56-57/, однак з жодних із цих документів та інших матеріалів справи не вбачається наявності правових підстав для невнесення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів по вкладам за рахунок фонду.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за договором банківського вкладу від 14.11.2014 р. № 861604/2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання відповідача подати Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника ПАТ «ВіЕйБі Банк» та задоволення адміністративного позову в цій частині позовних вимог, що є належним способом захисту порушеного права позивача, у відповідності до Закону № 4452-VI та Положення № 14 і зумовлює відсутність правових підстав для задоволення решти вимог позивача.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини цієї справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права та ухвалено рішення з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України 13 вересня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Бєлова Л.В.

Кобаль М.І.