Справа № 343/2229/16-а,2-а/343/23/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/1573/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 02.12.2016року звернулася в суд з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо не включення до заробітку суми усіх виплат, на які були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з проведенням коригування при обчисленні заробітної плати при призначенні та здійсненні перерахунку їй з 01.02.2008 року пенсії, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії у звязку зі збільшенням заробітної плати працюючим державним службовцям з 01.12.2015 року та зобов'язати відповідача на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на момент призначення пенсії) провести перерахунок та виплату їй пенсії, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», у звязку зі збільшенням заробітної плати, починаючи з 01.02.2008 року, з розрахунку 81 відсоток від суми заробітної плати з урахуванням сум усіх виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з проведенням корегування заробітної плати згідно п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України 11.08.2003 року № 226/509, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.09.2003 року за № 758/8079, в тому числі посадового окладу в сумі 1067,50 грн., надбавки за ранг в сумі 80,00 грн., надбавки за вислугу років у сумі 229,50 грн., середньомісячного розміру премії в сумі 916,87 грн., середньомісячного розміру надбавки за високі досягнення у праці в сумі 705,70 грн., середньомісячного розміру премії до державних, професійних свят та ювілейних дат у сумі 42,41 грн. та середньомісячного розміру інших виплат в сумі 652,55 грн. з проведенням індексації згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при здійсненні перерахунку, з 01.02.2008 року, а також зобов'язати відповідача з 01.12.2015 року здійснити їй такий же перерахунок та виплату пенсії у звязку зі збільшенням заробітної плати державним службовцям, починаючи з 01.12.2015 року з розрахунку 81 відсоток від суми заробітної плати з урахуванням сум усіх виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з проведенням корегування заробітної плати згідно п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, міністерства фінансів України 11.08.2003 року № 226/509, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України01.09.2003 року за № 758/8079, в тому числі посадового окладу в сумі 2001,25 гри., надбавки за ранг в сумі 80,00 грн., надбавки за вислугу років у сумі 416,25 грн., середньомісячного розміру премії в сумі 1664,09 грн., середньомісячного розміру надбавки за високі досягнення у праці в сумі 1280,88 грн., середньомісячного розміру премії до державних, професійних свят та ювілейних дату сумі 76,95 грн. та середньомісячного розміру інших виплат в сумі 1184,49 грн. з проведенням індексації згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» із застосуванням як базового місяця для проведення індексації грудня 2015 року та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона працювала державним службовцем, зокрема перед виходом на пенсію на посаді головного бухгалтера Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. З 02.01.2007 року їй призначено пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 81 % від суми посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених даним Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. З 01.02.2008 року їй здійснено перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 вказаного вище Закону і розмір пенсії становить 2267,06 грн. Однак, при призначенні та перерахунку їй пенсії за віком відповідачем не враховано всіх видів виплат, на які були нараховані та сплачені нею страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема не враховано суми виплаченої матеріальної допомоги, заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), доплати за інтенсивність та одноразові премії. 01.12.2015 року працівникам органів місцевого самоврядування було підвищено заробітну плату на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». 18.11.2016 року вона звернулася до Долинського обєднаного УПФ України Івано-Франківської області з заявою та просила повідомити їй, з урахуванням яких виплат та за який період їй здійснено розрахунок і нарахування пенсії, у випадку неврахування при розрахунку та призначенні їй пенсії всіх виплат, з яких було проведено нарахування та сплату страхових внесків, провести перерахунок призначеної їй пенсії з моменту її призначення з урахуванням сум усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески. Одночасно просила провести перерахунок пенсії з 01.12.2015 року у звязку зі збільшенням заробітної плати працівникам органів місцевого самоврядування. На цю заяву відповідач листом від 24.11.2016 року за № 155/К - 13 відмовив їй в проведенні такого перерахунку пенсії, зіславшись на те, що ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» втратила чинність, а постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не передбачає проведення перерахунку пенсій у разі підвищення зарплати держслужбовця. Такі дії відповідача вважає протиправним, оскільки згідно з вимогами ст.ст. 22,64 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до вже чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини, в тому числі і права на пенсійне забезпечення. Таким чином, при перерахунку їй пенсії слід застосовувати норму, яка діяла на час призначення пенсії, тобто ст. 37-1 Закону України «Про державну службу». Про порушення своїх прав дізналася з листа відповідача, а тому строк на звернення до суду з даним позовом не пропустила. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження строків. З цих підстав вважає неправомірними дії Долинського обєднаного УПФ України Івано- Франківської області щодо здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2008 року у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям без врахування сум всіх отриманих нею виплат, з яких були сплачені страхові внески, а також неправомірною відмову відповідача провести перерахунок пенсії з 01.12.2015 року у звязку зі збільшенням заробітної плати працюючим в органах місцевого самоврядування, що стало причиною для звернення до суду з даним позовом.

Оскаржуваною постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2017 року позовну заяву задоволено частково.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що вважають вимоги позивачки безпідставними, оскільки при призначенні їй пенсії УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області до розрахунку були включені всі суми, вказані в наданих нею довідках для розрахунку та призначення пенсії № 1818 та № 1819 від 29.12.2006 року, виданих Новичківською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, де вона працювала на час виходу на пенсію. Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, а тому немає підстав проводити перерахунок позивачці розміру пенсії, так як ці складові вже враховані при її призначенні. Крім цього, відповідно до підпункту 2 п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «По деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» Косар 1.1, проводились перерахунки у звязку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, зокрема з 01.02.2008 року. На час звернення позивачки до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії в листопаді 2016 року нормативно-правові акти, які регулювали підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям, зазнали змін. Зокрема, згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» від 1993 року, тобто стаття 37-1 цього закону, на яку посилається позивачка, скасована. Статтею 90 цього Закону передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якому не передбачено підстав для перерахування пенсій в звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям. Крім того, ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, відповідно до ст. 100 КАС України залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позивачка дізналася про призначення їй пенсії ще в 2007 році та щомісячно отримувала суми призначеної їй пенсії, а тому строк звернення до суду пропущено нею без поважних причин. З вказаних підстав просили в задоволенні позову Косар 1.1, відмовити.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачки повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги, індексації заробітної плати, грошової допомоги при виході на пенсію, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області (правонаступником якого є Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області) з 02 січня 2007 року призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу" з розрахунку 81 відсоток від суми заробітної плати. З 01.02.2008 року їй проведено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати держслужбовця на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

З письмової заяви ОСОБА_1 від 18.11.2016 року вбачається. що вона зверталася до Долинського об'єднаного УПФ України Івано-Франківської області з проханням повідомити з урахуванням яких виплат та за який період їй здійснено розрахунок та нарахування пенсії й у випадку неврахування при розрахунку та призначенні їй пенсії всіх виплат провести перерахунок призначеної їй пенсії з моменту її призначення з урахуванням сум усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески. Одночасно просила провести з 01.12.2015 року перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючим в органах місцевого самоврядування державним службовцям. Листом № 155/К-13 від 24.11.2016 року Долинське об'єднане УПФ України Івано-Франківської області відмовило позивачці в проведенні такого перерахунку.

Суд вважає протиправною відмову Долинського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням до заробітку усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Згідно з ч. 6,7 ст. 33 даного Закону, державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить - основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Зокрема, додаткова заробітна плата визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в пп. 2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно до пп. 2.3.3 п. 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), що входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що виплачені позивачці матеріальна допомога, заробітна плата за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), доплата за інтенсивність та одноразові премії, входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, постанова від 04 березня 2014 року справа № 21-14а14), що в силу вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для застосування.

Про те, що ОСОБА_1 дійсно виплачено матеріальну допомогу, заробітну плату за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), доплату за інтенсивність та одноразові премії і з цих сум нею сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, свідчать видані Новичківською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області довідки № 1177 та № 1178 від 11.11.2016 року .

За таких обставин суд вважає, що пенсія позивачки повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням виплаченої їй матеріальної допомоги, заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), доплати за інтенсивність та одноразових премій, оскільки з цих сум нараховувалися та були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання протиправними дій Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо не включення до заробітку ОСОБА_1 сум усіх отриманих нею виплат, на які були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з проведенням їх коригування у відповідності до п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України 11.08.2003 року № 226/509, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.09.2003 року за № 758/8079, в звязку зі збільшенням заробітної плати працюючим держаним службовцям з 01.02.2008 року та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та провести виплату призначеної їй з 02.01.2007 року пенсії за віком як державному службовцю, з розрахунку 81 відсоток від суми заробітної плати з урахуванням сум усіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме:посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, премії, надбавки за високі досягнення у праці, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, матеріальної допомоги, заробітної плати за невідпрацьований час (оплата основних та додаткових відпусток), доплати за інтенсивність та одноразових премій,з проведенням їх коригування у відповідності до п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України 11.08.2003 року № 226/509, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.09.2003 року за № 758/8079, в звязку зі збільшенням заробітної плати працюючим держаним службовцям з 01.02.2008 року, з проведенням індексації у відповідності до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» без зміни базового місяця індексації, починаючи з 02.06.2016 року.

Вимога позивачки про проведення індексації перерахованого їй розміру пенсії підлягає до задоволення, оскільки ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено проведення індексації пенсії.

При цьому суд вважає, що індексацію пенсії позивачці слід провести без зміни базового місяця для проведення індексації, оскільки перерахунок пенсії, в даному випадку, є відновленням її порушеного права на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, і не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та встановлення нового базового місяця. Перерахований розмір пенсії буде таким, що підлягав виплаті при призначенні пенсії, але внаслідок протиправних дій відповідача не був нарахований та виплачений в належному розмірі, тому базовий місяць для проведення індексації її пенсії має бути залишений без змін, оскільки п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003 року передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. По призначених пенсіях обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій здійснюється починаючи з місяця призначення.

При цьому суд вважає, що вимоги позивачки про зобов'язання відповідача здійснити їй вказаний перерахунок пенсії за період з 01.02.2008 року по 02.06.2016 року слід залишити без розгляду, оскільки нею пропущено встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк позовної даності та не вказано жодних поважних причин пропуску цього строку, що у відповідності до ст. 100 КАС України є підставою для залишення позову в цій частині без розгляду.

Суд вважає безпідставним твердження позивачки про те, що їй стало відомо про не включення до складу заробітної плати оскаржуваних сум при призначенні та перерахунку її пенсії державного службовця тільки в листопаді 2016 року з листа відповідача, оскільки цю пенсію вона отримує з 02.01.2007 року і саме з цього часу їй відомо про її розмір та враховані при її призначенні види заробітку.

Також безпідставним є твердження позивачки про те, що в даному випадку строк позовної давності не застосовується, тому що пенсія не перерахована їй з вини відповідача і у відповідності до вимог ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» повинна бути виплачена за весь час без обмеження строків, так як в ст. 87 вказаного закону йде мова про суми пенсії призначені, але не одержані з вини органу, що їх призначає, у в даному випадку має місце спір щодо перерахунку розміру пенсії.

Одночасно суд зазначає, що технічні питання процедури та порядку проведення перерахунку пенсій належать до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не вправі визначати цифри та коефіцієнти цих розрахунків.

Що стосується вимоги позивачки про зобов'язання відповідача з 01.12.2015 року здійснити їй перерахунок та виплату пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати державним службовцям з розрахунку 81 відсоток від суми заробітної плати з урахуванням сум усіх виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з проведенням корегування заробітної плати згідно п.2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, міністерства фінансів України 11.08.2003 року № 226/509, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.09.2003 року за № 758/8079, то вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу», який набрав чинності з 10.12.2015 року, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, тобто ст. 37-1 вказаного закону скасована.

Згідно Постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виключено п.4 Постанови КМ України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яким були визначені підстави та порядок перерахунку пенсії в звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Окрім цього, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з 01 червня 2015 року скасовані норми пенсійного забезпечення певних категорій осіб, в тому числі тих, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, станом на час звернення позивачки до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям - 18.11.2016 року чинне законодавство зазнало змін і норми, які давали право проводити такий перерахунок, були скасовані, а отже відмова відповідача в проведенні вказаного перерахунку є законною та обґрунтованою.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що скасування вказаних норм було протиправним, тому що потягнуло за собою звуження її прав, оскільки конституційне право позивачки на пенсійне забезпечення порушено не було, розмір її пенсії не зменшився, тобто звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не відбулося, так як законодавцем скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та встановлено, що їх пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким також передбачено випадки проведення перерахунку призначених пенсій. Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій прав та свобод людини, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, слід підкреслити, що правовідносини по пенсійному забезпеченню, в даному випадку щодо перерахунку пенсії, виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку.

Так, як з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», то на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, тобто станом на 01.12.2015 року в позивачки ОСОБА_1 не виникло право на перерахунок призначеної їй пенсії, тому суд вважає, що її позовні вимоги в цій частині є безпідставними і до задоволення не підлягають.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2017 року у справі № 343/2229/16-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4