Справа № 470/93/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 470/93/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Орлова С.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання неправомірними дій посадових осіб щодо перерахунку пенсії та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - Снігурівське об'єднане УПФУ Миколаївської області) про визнання неправомірними дій посадових осіб щодо перерахунку пенсії та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсії за віком, посилаючись на те, що з 05 березня 1996 року позивач отримував пенсію по інвалідності, з 27листопада 2015 року він отримав право на пенсію за віком, про що подав відповідну заяву та надав довідку про заробітну плату, отриману ним за період з січня 1986 року по січень 1998 року за час роботи в колгоспі ім. Кірова. Однак при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідачем не були враховані суми додаткових виплат, що призвело до зменшення суми нарахованої пенсії. На його звернення до відповідача щодо зарахування додаткових і преміальних за 1988-1990 роки по КСП ім. Кірова та розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримав відмову з посиланням на протоколи засідань правління КСП ім. Кірова щодо звітування про трудову діяльність підприємства в кінці року та на відсутність доказів фактичної виплати таких доплат та премій. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач просив суд визнати незаконними дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України у Березнегуватському районі та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 27.11.2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України з 20 квітня 2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якого сплачувалися внески на державне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, стягнути заборгованість з пенсійних виплат та виплатити заборгованість, що буде накопичуватись з дня подання адміністративного позову до суду, та стягнути на його користь судовий збір.

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений. Визнано протиправними дії Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області щодо проведення розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати, визначеної на підставі пункту 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. Зобов'язано Снігурівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області провести перерахунок розміру заробітної плати для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 з 27 листопада 2015 року відповідно до положень п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.11.2015 року №04-01-369 та від 31.08.2016 року №04-01/269, виданих Об'єднаним трудовим архівом селищної, сільських рад Березнегуватського району та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за вказаний період з врахуванням положень п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20 квітня 2005 року.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю. Враховуючи, що зазначених клопотань від усіх учасників процесу не надходило та те, що справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, її розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області з 05 березня 1996 року, як отримувач пенсії по інвалідності. 27 листопада 2015 року у зв'язку із досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та надав для врахування при визначенні заробітної плати для обчислення розміру пенсії довідки про його заробітну плату (дохід) на посаді агронома в КСП ім. Кірова з 1986 по 1998 роки, згідно яких його заробітна плата за жовтень 1988 року складала -1499 грн., за січень 1989 року - 1757 грн., листопад 1989 року - 1686 грн., жовтень 1990 року - 2498,34 грн., листопад 1990 року - 3190,85 грн. Зазначенні довідки були надані позивачем відповідачу для визначення заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», однак в проведенні такого розрахунку відповідачем було відмовлено з посиланням на відсутність для цього підстав.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та прийняте без врахування усіх фактичних обставин, з чим погоджується апеляційний суд.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 цього закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбаченому чинним законодавством, що діяло раніше.

Згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід), яка була виплачена за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць та підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців такої роботи.

Згідно рекомендацій по організації оплати праці працівників колгоспів, які затвердженні постановою ЦК КПРС і радою Міністрів СРСП «Про підвищення матеріальної зацікавленості колгоспників в розвитку суспільного виробництва від 16 травня 1966 року - кожен колгосп розробляє і затверджує на загальних зборах колгоспників або уповноважених Положення про оплату праці.

Постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань та Президії ВЦРПС від 10 серпня 1983 року №177/П13 затверджено рекомендації про порядок і умови виплати працівникам підприємств і організацій народного господарства винагороди за результати роботи за підсумками за рік. Пунктом 1 зазначених рекомендацій визначено, що вказана винагорода виплачується робітникам, які перебувають у штаті вказаного підприємства, організації. Пунктом 120 рекомендацій для врахування особистих результатів праці при визначенні розміру винагороди, що виплачується, слід використовувати показники, які характеризують виконання встановлених працівниками річних завдань, насамперед щодо виконання плану виробництва і поставки продукції.

З протоколів засідань правління колгоспу ім. Кірова, у якому позивач працював агрономом, слідує, що рішення про преміювання та доплати спеціалістам та робітникам колгоспу за продукцію, її реалізацію та рентабельність також приймались на підставі Положення про оплату праці (а.с. 33-44).

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримував пенсію по інвалідності з 05.03.1996 року, а з 27 листопада 2015 року його переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Для визначення розміру пенсії позивача, розрахунок середньомісячного заробітку позивача було здійснено відповідачем, керуючись ч. 1 ст. 40, ч. 2 ст. 41 та пункту 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 - ІV з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих колгоспом ім. Кірова 05.03.1996 року та довідки, виданої Об'єднаним трудовим архівом селищної, сільських рад Березнегуватського району від 05.11.2015 року №04-01/269 (а.с.25,26). Після проведення відповідного розрахунку розмір пенсії позивача склав 1416,74 грн.

У проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням довідок, виданих Об'єднаним трудовим архівом селищної, сільських рад Березнегуватського району від 05.11.2015 року та від 31.08.2016 року №04-01/269, з включенням премій і доплат за жовтень 1988 року в сумі 1078 грн., за січень 1989 року в сумі 1613 грн., листопад 1990 року в сумі 1548 грн., жовтень 1990 року в сумі 1807 грн., листопад 1990 року в сумі 2327 грн. відповідачем відмовлено через відсутність даних щодо факту отримання безпосередньо позивачем вказаних доплат та прийняття загальними зборами трудового колективу колгоспу ім. Кірова рішення про виплату доплат і премій пізніше їх фактичного нарахування та виплати.

Однак судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», якою затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць. А саме п. 3,4 вказаного Порядку - для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу), що виплачена за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, особа звертається із заявою до відповідного управління Пенсійного фонду у районі, місті, районі в місті на надає довідку про виплату особі заробітної плати, оформлену відповідно до вимог додатку до Порядку із зазначенням підстави для виплати заробітної плати за результатами виконаної роботи. Надання інших документів окрім зазначеної довідки Порядком не передбачено.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивач має законне право на призначення йому розміру пенсії з врахуванням розміру заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до положень п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум з 27.11.2015 року відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих об'єднаним трудовим архівом селищної та сільських рад Березнегуватського району за №04-01-269 від 05.11.2015 року та №04-01/223 від 31.08.2016 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1, оскільки позивач надав відповідачу відповідну довідку, оформлену з дотриманням вимог Порядку, відповідач безпідставно відмовив йому у перерахунку пенсії, чим фактично порушив його право на соціальний захист у виді гарантованого законом розміру пенсії. Посилання відповідача на протоколи загальних зборів трудового колективу колгоспу імені Кірова, у яких вирішуються питання про преміювання та доплати робітникам колгоспу також не спростовують факту нарахування та виплати таких доплат позивачеві, який підтверджується іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов