Справа № 608/1335/17
Суддя: Квятковська Л. Й.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Справа № 608/1335/17

Номер провадження2-а/608/117/2017

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Квятковської Л. Й.

за участю секретаря Маришевої Г.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправною відмови у виплаті пенсії і зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправною відмови у виплаті пенсії і зобов'язання вчинення певних дій. В позовній заяві він вказав, що працює на посаді судді Заліщицького районного суду Тернопільської області. З 23.02.2012 року йому призначено пенсію за віком згідно Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на підставі Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яку він отримував до 01.04.2015 року. З 01.04.2015 року виплата призначеної пенсії не проводиться з посиланням на положення Законів України № 213-VІІІ від 02.03. 2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", № 911-VIII від 24.12. 2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", № 1774-VІІІ від 06.12.2016 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Вважає таку позицію відповідача неправомірною, оскільки рішенням Конституційного суду України від 08.06.2016 року №4-рп-2016 у справі за № 1-8-2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого і другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ. Просить визнати протиправною відмову Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у виплаті пенсії, призначеної 23.02.2012 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за віком при повному стажі з 01.04.2015 року; зобов'язати Чортківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести з 01.04.2015 року виплату призначеної 23.02.2012 року відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії за віком при повному стажі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, від нього в суд надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Представник відповідача Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судове засідання не з'явився, в суд від них надійшло заперечення, в яких вказується, що згідно Закону України № 213-VШ від 02.03.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру"(Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793 із наступними змінами) замінено чотирма частинами. А саме, "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується. Згідно Закону України № 911 -VІІІ від 24.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01 січня 2016 року, у частині п'ятнадцятій статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2-3, ст. 12, № 22, ст. 145): абзац перший викласти в такій редакції: "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та II труп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються". Відповідно до п. 53 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016, за № 1774-VІІІ, внесено зміни у Закон України "Про судоустрій і статус суддів", у якому передбачено, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом? Законом України "Про прокуратуру", та які займають посади державної служби, визначені Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІII, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі". Вказана позиція узгоджується із позицією, викладеною в ухвалі Львівський апеляційний адміністративний суд від 30.11.2016 року у справі № 876/8133/16 , а також в постанові Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 року К/800/40894/15. Відповідно до частини 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Припинення виплати пенсії позивачу було проведено з 01.04.2015 року, тому позивач знав про даний факт. Просять в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працює на посаді судді Заліщицького районного суду Тернопільської області з 30.04.1992 року по даний час, що стверджується довідкою №5/126/2017 від 23.08.2017 року, виданою Заліщицьким районним судом Тернопільської області.

З 24.02.2012 року позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно положень статті 47 Закону України «про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата призначеної пенсії проводилась щомісячно та в повному обсязі, проте з 1 квітня 2015 року і по даний час призначена пенсія відповідно до чинного законодавства не виплачується.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач ОСОБА_1 звернувся до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про відновлення виплати призначеної пенсії за віком. Однак, листом № 2477/04 від 22.08.2017 року Заліщицького відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області було відмовлено у відновленні виплати пенсії з посиланням на ЗУ № 213-VIII від 02.03.2015 року.

Відповідач, застосовуючи до спірних правовідносин ЗУ № 213 від 02.03.2015 року, фактично, допустив звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод шляхом скасування та обмеження наданих державою соціальних прав, гарантій, пільг, компенсацій, які були встановлені Законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень пункту 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно з вимогами п. 5 Розділу III «Прикінцеві положення» вказаного Закону у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний закон є чинним, його положення не було визнано неконституційними. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 24.02.2012 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при цьому позивач займає посаду судді Заліщицького районного суду Тернопільської області, отже, на останнього поширюється дія Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, й щодо пенсійного забезпечення.

Разом з тим, враховуючи, що до 01 червня 2015 року не було прийнято закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 24.05.2016 року у справі за № 333/6710/15а, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Суд роз'яснив, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів. Тому з 1 червня 2015 року, особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначають, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій та статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд вважає, що з 01.06.2015 має бути відновлено виплату пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», через відсутність підстав для припинення її виплати, у тому числі і позивачу, починаючи з 01 червня 2015 року.

Отже, дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за віком з 01 червня 2015 року, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є неправомірними.

Крім того, 08.06.2016 р. Конституційним Судом України прийнято рішення №4-рп/2016 (справа №1-8/2016), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. N2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 р. №911-VIII;

- пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. N213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Таким чином, рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №4-рп/2016 було визнано неконституційною заборону виплати з 01.04.2015 р. і з 01.01.2016 р. пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, у вказаному рішенні Конституційним Судом України визначено зазначені нормативно-правові акти як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Також, 20 грудня 2016 року Конституційним Судом України прийнято рішення у справі за № 7-рп/2016 щодо відповідності Конституції України положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399) зі змінами.

Вказаним рішенням КСУ визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, зокрема: першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

З врахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом визнання дій відповідача щодо невиплати пенсії за віком призначеної 24 лютого 2012 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобов'язання відновити та виплатити ОСОБА_1 призначену відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсію за віком, починаючи з 01 червня 2015 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, тому суд не вважає за доцільне застосовувати строк позовної давності,

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст. ст. 6, 18, 71, 86, 94, 158, 162, 163, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправною відмови у виплаті пенсії і зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у виплаті ОСОБА_1 пенсії, призначеної 23.02.2012 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за віком при повному стажі з 01.06.2015 року.

Зобов'язати Чортківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести ОСОБА_1 з 01.06.2015 року виплату призначеної 23.02.2012 року відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії за віком при повному стажі.

Стягнути з Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за рахунок коштів Державного бюджету України бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 - 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого ним судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається в Львівський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з часу її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя: Л. Й. Квятковська