Справа № 367/308/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/308/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко О.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мілевської Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Ірпіньського міського суду Київської області від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 48-49), просив суд: визнати протиправним рішення відповідача від 04.01.2017 № 43 про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку; зобов'язати відповідача призначити йому таку пенсію з 17 липня 2016 року.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 13 липня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Буча Київської області від 04 січня 2017 року № 43 про відмову у призначенні позивачеві пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Ірпінське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_2 пенсію із зниженням пенсійного віку на п'ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17 липня 2016 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача, при цьому вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2016 позивач звернувся до управління Пенсійного Фонду України у місті Буча із заявою про призначення йому державної пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 54).

Відповідно до розписки-повідомлення, до заяви позивачем було додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про місце проживання (реєстрації) особи, паспорт, трудову книжку, військовий квиток , довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, лист УПСЗН м. Буча (а.с. 55).

Тут же наведено перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії: посвідчення постраждалого від аварії на ЧАЕС, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМ України від 12.08.1993 № 637 (а.с. 55-56).

Відповідно до пояснень позивача, він втратив оригінал посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії НОМЕР_1, яке було видане йому 4 квітня 1994 року, наявна лише копія. На його звернення до Управління правці, соціального захисту та захисту населення від наслідків чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради, позивачу було відмовлено у видачі дубліката згадуваного посвідчення. Натомість, обставини наявності у позивача статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також його проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, підтверджується іншими доказами.

Рішенням від 4 січня 2017 року відповідач відмовив ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", мотивувавши це тим, що оскільки позивач на протязі 3-х місячного терміну не надав посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, в нього відсутнє право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на умовах статті 55 Закону (а.с. 10).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що наявними у справі доказами підтверджується факт видачі позивачеві посвідчення особи, постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС, а також тієї обставини, що позивач є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, у зв'язку із чим, місцевий суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 55 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - мають право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

За змістом частин 1 та 3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

З огляду на наведені правові норми єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічний висновок наведено Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2006 року у справі 21-1048во06. Актуальність такого висновку підтверджена ухвалою від 4 вересня 2015 року у справі № 690/23/15-а.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846.

Згідно з п.2.1 пп. 5 Розділу ІІ вказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З наявної у матеріалах справи розписки-повідомлення, у якій наведено перелік доданих позивачем до заяви про призначення пенсії документів, а також перелік тих, документів, які надано не було, колегією суддів встановлено, що позивачем не надано: посвідчення постраждалого від аварії на ЧАЕС, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМ України від 12.08.1993 № 637 (а.с. 55-56).

Цією ж розпискою-повідомленням підтверджується, що позивачем у подальшому було надано більшість із тих документів, яких не вистачало, проте посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС впродовж трьох місяців пенсійному органу надано не було.

При цьому, як зазначалося, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Документи, які підтверджують факт видачі посвідчення, а також різноманітні довідки, які підтверджують факт проживання чи праці особи на території, яка відносилася до зони посиленого радіоекологічного забруднення, очевидно, не є достатніми для призначення особі пенсії зі зниженням пенсійного віку за відсутності такого посвідчення, оскільки чинним законодавством не передбачено альтернативи за відсутності посвідчення, надавати інші документи.

За таких обставин, враховуючи що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи у позивача відсутнє і разом із заявою таке не надавалося, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що у пенсійного органу були відсутні правові підстави для прийняття рішення про призначення позивачеві пенсії на умовах ст. 55 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку.

Стосовно посилання позивача на копію посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_1 (а.с.17), колегія суддів зазначає, що за відсутності оригіналу, та враховуючи відмову Управління правці, соціального захисту та захисту населення від наслідків чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради видати позивачеві його дублікат (а.с. 18), що не було оскаржено у судовому порядку, надана позивачем копія, не може бути прийнята судом до уваги.

Право позивача на призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку може бути реалізоване останнім за умови надання відповідачу документів, які передбачені законодавством.

У даному випадку відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому прийняте відповідачем рішення від 04.01.2017 № 43 про відмову у призначенні такої пенсії, є правомірним і скасуванню не підлягає.

З приводу доводів позивача про об'єктивну неможливість надати посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, судова колегія, відзначає, що це не спростовує правомірності дій та рішень відповідача.

Апеляційний суд вважає, що у разі, якщо втрачене позивачем посвідчення є чинним, не вилучалося та не скасовувалося уповноваженим органом, позивач, перш ніж ставити перед пенсійним органом питання про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону № 796-XII, повинен отримати дублікат такого посвідчення та надати його або, у разі відмови у його видачі, має можливість захищати свої права щодо отримання дублікату втраченого посвідчення у судовому порядку.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача є помилковим. Вирішуючи спір, суд прийняв рішення, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку та зобов'язання призначити пенсію - задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 липня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 14.09.2017

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.