Справа № 286/2369/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кулініч Я.В.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"11" вересня 2017 р. Справа № 286/2369/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Кошиль О.Ю.,

представника відповідача: :

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "27" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зобов'язати вчинити дії відносно перерахунку його пенсії.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 27.07.2017 року позов ОСОБА_3 до головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - за період з 01.01.2016 року по 26.01.2017 року - залишено без розгляду.

В частині позовних вимог про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 27.01.2017 року відкрито скорочене провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині залишення позовної заяви без розгляду позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати в цій частині та направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частинами 2, 3 вказаної статті КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на ч.3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", згідно якої перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Житмирського окружного адміністративного суду по сраві № 806/2055/16 позивач звертався до Міністерства внутрішніх справ України за участі третьої особи: ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії та зобов'язання відповідача направити до Пенсійного фонду України інформацію про наявність підстав для перерахунку йому пенсії з 01.01.2016, у зв'язку із змінами у грошовому забезпеченні для здійснення перерахунку пенсії.

У позові позивач вказував, що оскільки відбулося збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, то це є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988.

З урахуванням того, що на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 03.11.2016 року у справі №806/2055/16 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшла довідка від 22.05.2017 року про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, а відповідач своїм листом від 15.06.2017 року відмовився його проводити, то саме з цієї дати позивач дізнався про своє порушене право і в межах 6 місячного строку звернувся до суду.

З цього приводу колегія суддів вважає зазначити, що у даному випадку не слід ототожнювати процесуальний строк на звернення до суду із гарантією права позивача на перерахунок пенсії без обмеження будь-яким строком, яка закріплена у матеріальному законодавстві (ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб"). Разова відмова у проведенні перерахунку висловлена у листі від 15.06.2017 року також порушує право позивача, однак не звільняє відповідача від обов'язку провести такий перерахунок у подальшому та з дня виникнення права на перерахунок без обмеження строку.

Процесуальне законодавство лише обмежує 6-місячним строком право позивача на оскарження конкретної відмови (у даному випадку від 15.06.2017 року), однак воно не обмежує позивача на подання нових заяв щодо перерахунку його пенсії. Надання конкретної відповіді позивачу про відмову у перерахунку пенсії не звільняє відповідача від виконання визначеного матеріальним законодавством обов'язку щодо проведення перерахунку з відповідної дати без обмеження строком.

Більше того, бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку є триваючим порушенням загального права позивача на перерахунок пенсії (яке не обмежене будь-якими строками), а тому процесуальний строк у даному випадку не застосовується.

Таким чином, колегія суддів вважає що позивачем не пропущено строк звернення до суду з урахуванням положення ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", оскільки перерахунок пенсії останньому не було здійснено фактично з вини державного органу, а саме Міністерства внутрішніх справ України, яке не повідомило органи Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсії.

Крім того, звернення щодо оскарження конкретної відмови у проведенні перерахунку відбулося у визначений законом шестимісячний строк.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що оцінюючи обставини справи, що перешкоджали реалізації права особи на звернення до суду, а також обставини за яких позивачу стало відомо про порушення його права на перерахунок пенсії, суддя суду першої інстанції не надав таким належну оцінку, не врахував всіх наведених у позові доводів дотримання строку звернення із позовом до суду, що дозволило б дати відповідь на питання про те, чи позивач за встановлених обставин своєчасно реалізував своє право на звернення до суду. Таким чином, суддя суду першої інстанції не надав належну оцінку всім обставинам у справі та прийшов до передчасного висновку щодо залишення позовної заяви в частині без розгляду.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до положень ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що, залишаючи позовну заяву в частині без розгляду, суддею суду першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що є наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування в частині оскаржуваної ухвали як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "27" липня 2017 р. скасувати в частині залишення позовної заяви без розгляду.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11101

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

- ,