Справа № 303/4524/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9418/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Андрушківа І. Я.,

представника відповідача Самолюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника громадянина Індії ОСОБА_3 - адвоката Самолюка Василя Васильовича на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2017 року у справі за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби до громадянина Індії ОСОБА_3 про примусове видворення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби (далі Мукачівський прикордонний загін) звернувся до суду з позовом до громадянина Індії ОСОБА_3 про примусове видворення.

Позивач просив примусово видворити з України громадянина Індії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2017 позов задоволено.

Примусово видворено за межі території України громадянина Індії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до країни походження - Індії.

Постанову суду першої інстанції оскаржив представник відповідача адвокат Самолюк В. В., подавши на неї апеляційну скаргу.

Посилається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, без повного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач не був затриманий при спробі незаконного перетину державного кордону, а був виявлений представниками позивача у м. Мукачево. Перебування відповідача у приватному помешканні в м. Мукачево за 30 км. від державного кордону не може вважатися спробою фізичного переміщення через лінію розмежування (кордон). Такі іноземці, у разі їх затримання, підлягають передачі представникам державної міграції служби. Доводи позивача про умисел відповідача на незаконний перетин державного кордону не заслуговують на увагу та не підтверджуються належними доказами.

Апелянт вважає, що органи охорони державного кордону є неналежним позивачем у цій справі. Належним позивачем мало виступати Головне управління ДМС України в Закарпатській області (орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції).

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову Мукачівського прикордонного загону.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У справі встановлено, що 07.08.2017, в рамках проведення цільових профілактичних заходів «Мігрант» та відпрацювання оперативної інформації, спільною міжвідомчою групою мобільної прикордонної застави «Мукачево», представників оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п. Мукачево та Мукачівського відділу національної поліції в Закарпатській області, в приватному помешканні за адресою: АДРЕСА_1, виявлено та затримано 6 іноземних громадян без документів, що посвідчують особу. Серед затриманих перебував відповідач - громадянин Індії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

07.08.2017 заступником начальника мобільної прикордонної застави «Мукачево» Мукачівського прикордонного загону Сватюком А. Г. щодо відповідача - громадянина Індії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол про адміністративне затримання.

Як зазначено в протоколі про адміністративне затримання, 07.08.2017 о 21 год. 30 хв. в тилу ділянки відділу прикордонної служби «Косино» Мукачівського прикордонного загону у приватному помешканні в АДРЕСА_1, гр. Індії ОСОБА_3 був виявлений та затриманий спільною міжвідомчою групою Мукачівського ВП ГУНП України в Закарпатській обл., ОРВ (м.д. н.п. Мукачево) ОРУ ЗхРУ та мобільної прикордонної застави «Мукачево» Мукачівського прикордонного загону разом з п'ятьма іншими громадянами Індії, під час реалізації наміру та спроби незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону України в країни Європейського Союзу у складі групи осіб. Своїми діями гр. ОСОБА_3 порушив статтю 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 204-1 КУпАП України.

09.08.2017 першим заступником начальника прикордонного загону - начальником штабу полковником Небельським Ю. С. прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Індії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, прийнято рішення про подачу до суду позову про примусове видворення іноземця з України з одночасним клопотанням про його затримання з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Задовольняючи адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що громадянин Індії ОСОБА_3 підлягає примусовому видворенню за межі України, зважаючи на факт спроби незаконного перетину ним державного кордону та незаконного перебування на території України.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Тобто, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обов'язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

В ході судового розгляду встановлено, що громадянин Індії ОСОБА_3 був виявлений та затриманий спільною міжвідомчою групою Мукачівського ВП ГУНП України в Закарпатській області, ОРВ (м.д. н.п. Мукачево) ОРУ ЗхРУ та мобільної прикордонної застави «Мукачево» Мукачівського прикордонного загону в приватному помешканні в АДРЕСА_1.

Представниками органів охорони державного кордону було зроблено висновок про те, що відповідач ОСОБА_3 разом з іншими громадянами Індії мав намір незаконно, поза пунктами пропуску, перетнути державний кордон України в країни Європейського Союзу.

09.08.2017 першим заступником начальника Мукачівського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Індії ОСОБА_3 та вирішено подати позов до суду про примусове видворення іноземця з України з одночасним клопотанням про його затримання з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи охорони державного кордону наділені повноваженнями звертатися з позовом до суду про примусове видворення щодо іноземців, які були ними затримані у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

У зв'язку з тим, що громадянин Індії ОСОБА_3 був виявлений та затриманий представниками органів охорони державного кордону в приватному помешканні в м. Мукачево, а не під час спроби чи незаконного перетину державного кордону, позовні вимоги Мукачівського прикордонного загону про примусове видворення відповідача є безпідставними, тому не підлягають задоволенню.

В даному випадку позивач не має права вимоги, оскільки перебрав на себе функції іншого суб'єкта владних повноважень, визначеного ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 183-7 КАС України.

Його рішення від 9.08.2017 року про примусове повернення відповідача не є рішенням компетентного органу, за ухилення від виконання якого може бути застосовано примусове видворення іноземця.

Доводи позивача в частині того, що громадянин Індії ОСОБА_3 мав намір реалізувати спробу незаконного перетину кордону України в країни Європейського союзу (чи реалізовував такий намір) є непереконливими, оскільки жодних дій, які безпосередньо направлені на незаконний перетин державного кордону України відповідач не вчинив.

Докази притягнення відповідача до відповідальності за ст.204-1 КУпАП в справі відсутні.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, без повного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, тому підлягає скасуванню з одночасним прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника громадянина Індії ОСОБА_3 - адвоката Самолюка Василя Васильовича задовольнити.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2017 року у справі № 303/4524/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою Мукачівському прикордонному загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлено 15.09.2017