Справа № 127/4332/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/4332/17

Головуючий у 1-й інстанції: Венгрин О.О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

13 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Лірника І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову від 17.02.2017 року №8 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-42 КУпАП, про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 19.10.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведення перевірок Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 проведено позапланову перевірку прибудови до приватного житлового будинку садибного типу на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 м. Вінниці, за результатами якої складено протокол, яким встановлено, що згідно будівельного паспорта передбачено будівництво одноповерхової прибудови до житлового будинку, однак ОСОБА_4 збудував до житлового будинку прибудову з мансардним поверхом, у зв'язку з чим допустив відхилення від будівельного паспорта, чим порушив вимоги ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що зафіксовано в акті №1488-ПП від 19.10.2016 р. та видано припис №334 від 19.10.2016 р., про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою привести об'єкт будівництва до вимог чинного законодавства в термін до 19.12.2016 р.

Разом з тим, постановою Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області №357 від 19.10.2016 р. визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 96 ч.1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 442,00 грн., при цьому останній постанову виконав, сплативши штраф 19.10.2016 р.

У послідуючому, 08.02.2017 р. головним спеціалістом відділу контролю за будівництвом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 проведено перевірку дотримання вимог припису №334 від 19.10.2016 р. щодо будівництва прибудови до приватного житлового будинку садибного типу на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 м. Вінниці, про що складено акт №9-ПП від 08.02.2017 р., яким встановлено, що забудовник ОСОБА_4 вимоги припису №334 від 19.10.2016 р. не виконав, а саме - не привів об'єкт будівництва до вимог чинного законодавства, чим порушив вимоги п.п. а, п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Водночас, 08.02.2016 р. відносно позивача складено протокол про адмінправопорушення за ст. 188-42 ч. 1 КУпАП .

17.02.2017 року винесено постанову №8 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-42 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Однак ОСОБА_4, вважаючи дану постанову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

За приписами ст. 188 -42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами, в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що приписом №334 від 19.10.2016 р, який позивачем не оскаржений і є чинний зобов'язано ОСОБА_4 привести об'єкт будівництва відповідно до вимог чинного законодавства в термін до 19.12.2016 р.

Згідно статті 8 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання, зокрема, полягає в контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об'єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 15 вказано Закону передбачено, що компетенція центрального спеціально уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури визначається положенням, яке затверджується відповідно до закону. Окремі функції органів з питань містобудування та архітектури визначаються законодавством.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 553), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно пункту 1 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктом 17 Порядку № 553 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Статтею 188-42 КУпАП врегульовано, що адміністративним правопорушенням є невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, яке тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні первинної перевірки зафіксовано факт порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та внесено припис про усунення такого.

Під час проведення повторної перевірки відповідачем встановлено, що виявлені порушення не усунуті, про що органом Державної архітектурно-будівельної інспекції складено акт та протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанови. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщання про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не брав участь у проведенні позапланової перевірки, не надавав необхідні документи та письмові пояснення.

З матеріалами перевірки позивач не був ознайомлений, від підпису та отримання акту перевірки та протоколу відмовився, про що зроблено відповідний запис. У зв'язку з чим, акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення надіслані ОСОБА_4 поштою.

Однак, позивач не з'явився на розгляд справи та про причини неявки не повідомив.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при притягненні ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності дотриманий передбачений законом процесуальний порядок.

Водночас, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта в тій частині, що перевірка виконання припису відбулась без виходу на місце, оскільки згідно показів свідка у суді першої інстанції ОСОБА_6, головного спеціаліста відділу контролю за будівництвом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, 02.02.2017 р. ним проведено перевірку виконання ОСОБА_4 припису №334 від 19.10.2016 р., виданого останньому про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою привести об'єкт будівництва по АДРЕСА_1 м. Вінниці до вимог чинного законодавства в термін до 19.12.2016 р., при цьому позивач про огляд об'єкта був повідомлений останнім по телефону.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем у встановлений відповідачем строк не виконано вимоги припису та не усунуто порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а відповідач діяв діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 вересня 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.