Справа № 607/4196/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7754/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

29.03.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить скасувати рішення № 5 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 02.02.2017 року; визнати протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити йому з 17 листопада 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення № 5 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 02 лютого 2017 року. Визнано протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену протоколом № 2 засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 2 лютого 2017 року. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 з 17 листопада 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що стаж роботи позивача на посадах, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2, є більшим 12 років 6 місяців, якого достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він досягнув 55 років і має стаж роботи більше 25 років.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оскаржили її, подавши апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт - Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зазначає, що зарахувати позивачу період навчання з 01.09.1976р. по 25.07.1978р. та проходження військової служби з 13.11.1979р. по 20.11.1981р. до пільгового стажу неможливо, так як період роботи з 02.08.1978р. по 06.11.1979р. не зарахований до пільгового стажу.

Апелянт вказує на те, що з 19.01.1982р. по 19.10.1992р. позивач працював газоелектрозварювальником у Тернопільському спеціалізованому колективному підприємстві № 542 «Сантехмонтаж», яке було припинене 01.09.2010 за судовим рішенням про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням банкрутом.

Тому у відповідності до поданої заяви позивачем документи направлено на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, яка прийняла рішення від 02 лютого 2017 року № 5 підтвердити ОСОБА_1 період роботи з 19.01.1982р. по 19.10.1992р., в тому числі з 01.01.1992р. - за фактичною тривалістю, а саме: червень, липень, вересень - повністю січень - 18 днів; лютий - 20 днів; березень - 22 дні; квітень - 20 днів; травень - 20 днів; серпень - 19 днів; жовтень - 11 днів до пільгового стажу роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджено Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, пільговий стаж ОСОБА_1 становить 10 років 6 місяців 23 дні, що є недостатнім для встановлення права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Апелянт - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у своїй апеляційній скарзі зазначає, що воно діяло відповідно, у спосіб та на підставі чинного законодавства, у їх діях відсутні будь-які ознаки порушення прав позивача на пенсійне забезпечення, а рішення Комісії про підтвердження ОСОБА_1 період роботи з 19.01.1982р. по 19.10.1992р., в тому числі після 01.01.1992р. - за фактичною тривалістю, а саме червень, липень, вересень - повністю, січень - 18 днів, лютий - 20 днів, березень - 22 дні, квітень - 20 днів, травень - 20 днів, серпень - 19 днів, жовтень - 11 днів до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України до пільгового стажу є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 17 листопада 2016 року звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до рішення № 5 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, від 02 лютого 2017 року до пільгового стажу ОСОБА_1 зарахований період роботи з 19 січня 1982 року по 19 жовтня 1992, з яких з 01 січня 1992 року - за фактичною тривалістю.

Період його навчання з 01 вересня 1976 року по 25 липня 1978 року, період роботи з 1 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року та період проходження строкової військової служби з 06 листопада 1979 року по 21 листопада 1981 року, до стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, не зараховані.

Відповідно до протоколу № 2 засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 10 лютого 2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Із зазначеного протоколу вбачається, що причиною відмови стало те, що до стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 зараховано лише період роботи з 19 січня 1982 року по 19 жовтня 1992 року, причому з 01 січня 1992 року - за фактичною тривалістю, у зв'язку з чим пільговий стаж позивача обчислено як 10 років 06 місяців 23 дні.

Встановлено, що відповідно до атестату № 2363 з 01.09.1976 року ОСОБА_1 навчався в міському професійно-технічному училищі м. Підволочиська, яке закінчив 25 липня 1978 року і отримав професію електрогазозварника, та йому присвоєна кваліфікація електрогазозварник третього розряду.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 з 01 вересня 1976 року по 25 липня 1978 року навчався в міському професійно-технічному училищі м. Підволочиська. З 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року працював у Підволочиській ГРМД-1 тресту «Тернопільспецсільгоспмонтаж» електрогазозварником 3 розряду. 06 листопада 1979 року звільнений з роботи у зв'язку з призовом до Радянської Армії. 1979-1981 роки - служба в Радянській Армії. З 19 січня 1982 року до 19 жовтня 1992 року працював газозварником у Тернопільському спеціалізованому колективному підприємстві №542 «Сантехмонтаж» (прийнятий газозварником 3 розряду, 10 травня 1983 року присвоєний - розряд газозварника, 20 квітня 1984 року - 5 розряд, 19 червня 1987 року - 4 розряд газозварника, 19 жовтня 1992 року - звільнений з роботи за власним бажанням). З 27 жовтня 1992 року по 27 січня 2003 року працював газозварювальником у СМП «СТУБІС» (з 22 січня 1998 року - ТОВ «СТУБІС»), з 03 лютого 2003 року по 07 березня 2006 року - газозварювальником у СПД ОСОБА_3, з 09 березня 2006 року по 01 березня 2009 року та з 25 травня 2009 року по 28 грудня 2009 року - газозварником у ПП «Горинь-Тернопіль», з 03 вересня 2012 року по 07 липня 2014 року - газозварником у СМП ТНВП «Тернобуд».

Відповідно до архівних довідок №№ 267/26-3.02, 268/26-3.02, 269/26-3.02 від 05.04.2016 року повідомлено, що в документах архівного фонду «Тернопільське спеціалізоване колективне підприємство № 542 «Сантехмонтаж» (Тернопільське СУ-542 Сантехмонтаж» тресту «Подольскпроммонтаж») в книгах наказів за 1982 рік є відомості, що наказом від 18 січня 1982 року № 3-к (§2) ОСОБА_1 з 19 січня 1982 року прийнято на роботу газозварником 3 розряду в дільницю № 4; згідно з наказом від 19 жовтня 1992 року № 67-к (§ 1) його звільнено з 19 жовтня 1992 року, а також надано відомості про розмір заробітної плати ОСОБА_1 на посаді газозварника за період з січня 1982 року по жовтень 1992 року.

Відповідно до розділу ХХХІІ Списку № 2 виробництв, цехів професій і посад з важкими умовами праці, робота яких дає право наддержавну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 газозварники і електрозварники мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як вбачається зі Списку виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну премію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженим Радою Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, яка діяла в період роботи позивача, професія «електрозварювальника» відноситься до тих, робота на яких дає право на отримання пільгової пенсії за віком, як і в Списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 163 від 11.03.1994 року.

Відповідно до п. «б» ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чоловіки, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55-ти років і при стажі роботи не менше 25 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах мають право на отримання пільгової пенсії за віком.

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року передбачено, що для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, підтвердження шкідливих умов праці впродовж повного робочого дня (не менш ніж 80 відсотків), встановленого для даного виробництва. Факт роботи особи протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими та важкими умовами праці підтверджується уточнюючою довідкою підприємства, виданою на підставі первинних документів за час роботи особи в шкідливих умовах.

Відповідно до пункту 4 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці» затвердженого постановою Кабінету міністрів від 1.08.1992 року № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Результати атестації робочих місць за умовами праці затверджуються наказом по підприємству. Відповідальність за своєчасне та якісне її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, якою визначено, що у відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ , організацій та їх правонаступників.

З наведеного вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Позивач надав відповідачу трудову книжку.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з 02 серпня 1978 року прийнято на роботу електрогазозварником 3-го розряду в Підволочиську ГРМД-1 тресту «Тернопільспецсільгоспмонтаж» електрогазозварником 3 розряду.

Відтак, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування ОСОБА_1 на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців після закінчення навчання, тому цей період повинен зараховуватись до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

У відповідності до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», у редакції частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходженні військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу рос стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на норму статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зарахування проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, можливе лише за умови якщо підтверджено працю особи за професією або займання нею посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки до проходження військової служби (з 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року) позивач працював електрогазозварником, і ця посада передбачена Списком № 2, який був чинним на період роботи позивача, що в свою чергу дає йому право на пільгову пенсію, а право позивача на зарахування часу проходження військової служби у Збройних Силах гарантоване чинним законодавством про пенсійне забезпечення, то відмова відповідача у зарахуванні військової служби в Радянській армії до пільгового стажу є протиправною і період служби з 06 листопада 1976 року про 21 листопада 1981 року слід зарахувати до стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що навіть без урахування періоду роботи ОСОБА_1 після 21 серпня 1992 р: стаж його роботи на посадах, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2, зокрема, періоди роботи з 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року та з 19 січня 1982 року до 21 серпня 1992 року, період навчання в профтехучилищі з 01 вересня 1976 року по 25 липня 1978 року та період проходження строкової військової служби з 06 листопада 1979 року по 21 листопада 1981 року, є більшим 12 років 6 місяців.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на момент звернення позивача до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, а саме: 17.11.2016 року, у нього були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянтів на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2017 року у справі №607/4196/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
В. П. Сапіга