Справа № 815/4401/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4401/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування постанови в частині арешту іпотечного майна,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_2 до Головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 , в якому позивач просить:

- визнати протиправними постанови головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 № 38146638 від 22.05.2013 року (номер запису про обтяження: 10562099 (спеціальний розділ), предмет обтяження: все нерухоме майно), № 38146638 від 13.09.2016 року (номер запису про обтяження: 16372594 (спеціальний розділ), предмет обтяження: промисловий комплекс (ковбасний цех) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок 3-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 16574353), № 53260637 від 20.01.2017 року (номер запису про обтяження: 18647963 (спеціальний розділ), предмет обтяження: все нерухоме майно) про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в частині арешту іпотечного майна - промислового комплексу (ковбасного цеху) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок 3-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 16574353);

- скасувати постанови головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 № 38146638 від 22.05.2013 року (номер запису про обтяження: 10562099 (спеціальний розділ), предмет обтяження: все нерухоме майно), №38146638 від 13.09.2016 року (номер запису про обтяження: 16372594 (спеціальний розділ), предмет обтяження: промисловий комплекс (ковбасний цех) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок За, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 16574353), № 53260637 від 20.01.2017 року (номер запису про обтяження: 18647963 (спеціальний розділ), предмет обтяження: все нерухоме майно) про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в частині арешту іпотечного майна - промислового комплексу (ковбасного цеху) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок 3-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 16574353).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані Постанови головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 порушують майнові права та інтереси іпотекодержателя, як сторони договору іпотеки та договору купівлі-продажу предмета іпотеки, є прямою підставою для відмови нотаріусом у посвідченні правочину щодо відчуження предмета іпотеки та державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується матеріалами справи (а/с. 114). На адресу суду надані копії з матеріалів виконавчого провадження щодо спірних правовідносин (а/с. 115-173).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, судом встановлено наступне.

19.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_4 Аваль» (банк) та ОСОБА_5 (іпотекодавець) було укладено кредитний договір № 010/15-56 08-167.

Для забезпечення боргових зобовязань боржника за відповідним кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір б/н від 06.06.2008 року.

За відповідним іпотечним договором ОСОБА_5, як іпотекодавець передав банку в іпотеку належний йому на праві власності об'єкт нерухомого майна промисловий комплекс (ковбасний цех) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок 3-а.

Відповідно до п. 2.1 Іпотечного договору «Суть і строк виконаним Боргових зобовязань» іпотека за відповідним договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього.

Зокрема, іпотека за іпотечним договором забезпечує виконання таких вимог іпотекодержателя як повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплату пені, відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням кредитного договору.

Відповідно до п. 2.2 Іпотечного договору розмір боргових зобовязань відповідача як іпотекодавця перед позивачем як іпотекодержателем складає 90 000, 00 (девяносто тисяч доларів США).

Відповідно до п. 6.2 Іпотечного договору іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин у разі:

(а) несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і такому порядку, як встановлено в кредитному договорі

(б) порушення іпотекодавцем будь-якого із зобовязань за ст. 5 іпотечного договору

(в) інших обставин, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору відповідний договір підлягав

нотаріальному посвідченню.

Вищевказаний іпотечний договір від 06.06.2008 року було посвідчено приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про що в державному реєстрі вчинено запис № 1855.

Приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_6 додатково було накладено заборону на відчуження предмета іпотеки.

Іпотекодавцем не було виконано його Боргових обовязків за Іпотечним договором, у звязку із чим іпотекодержатель набуває право на задоволення вимог, забезпечених іпотекою.

Заборгованість іпотекодавця підтверджується розрахунком заборгованості, а також судовим рішенням у цивільний справі, № 2-3710/11, яка набрала законної сили (ухвала Апеляційного суду Одеської області від 28.11.2012 р.).

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №№ 67993804 від 13.09.2016 р., 66913590 від 30.08.2016 р., стосовно вказаного предмета іпотеки існують публічні обтяження, а саме:

1) вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23168968 від 27.07.2015 12:33:55, ОСОБА_7, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська область, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт манна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 38146638, виданий 22.05.2013, видавник: Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3, відомості про субєктів обтяження: Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 68601, Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Леніна, 23, Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_5, опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

2) вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31352637 від 17.10.2016 13:54:39, ОСОБА_3, Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська область, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 52513143, виданий 17.10.2016, видавник: Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3, відомості про субєктів обтяження: Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, , країна реєстрації: Україна, обєкт нерухомого майна: все нерухоме майно.

3) вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31374159 від 14.09.2016 10:10:33, ОСОБА_3, Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська область, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 38146638, виданий 13.09.2016, видавник: Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3, відомості про субєктів обтяження: Обтяжувач: Ізмаїльського міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Одеській області, , країна реєстрації: Україна, обєкт нерухомого майна: промисловий комплекс (ковбасний цех), адреса:Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Промислова, буд. 3-а.

4) вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31893811 від 17.10.2016 15:43:22, ОСОБА_3, Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська область, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 52513143, виданий 17.10.2016, видавник: Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3, відомості про субєктів обтяження: Обтяжувач: Ізмаїльського міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Одеській області, , країна реєстрації: Україна, обєкт нерухомого майна: промисловий комплекс (ковбасний цех), адреса:Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Промислова, буд. 3-а.

Згідно ст. 2 Закону України України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель мас право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 вищезазначеного Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, Закону України або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі Закону України або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до Закону України. У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель мас право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до Закону України, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетною черговістю їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.

06.07.2016 року Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Аваль» було надіслано боржнику вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором за вих. № 114/5-78357.

Як встановлено судом та підтверджено письмовими доказами, у позивача по справі виникло право кредитора, іпотеко держателя та заставодержателя на підставі наступного:

- договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 26.04.2017 р. (зареєстрований у реєстрі за № 737) між публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Аваль» та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансовий партнер» з актом прийому передачі від 26.04.2017 р. до цього договору. Вказаний договор зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки 26.04.2017 р. (індексний номер: 34958716, іпотеко держатель: ПАТ «Комерційний банк «Фінансовий партнер» (а/с. 154-160).

- договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 26.04.2017 р. (зареєстрований у реєстрі за № 738) між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансовий партнер» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» з актом прийому передачі від 26.04.2017 р. до цього договору (а/с. 146-149).

- договору на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення від 26.04.2017 р. між громадянином України ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» (зареєстрований у реєстрі за № 734) з довідкою про перехід права вимоги та відсутністю заборгованості та актом прийому передачі вимоги від 26.04.2017 р. (а/с. 59, 161-162).

26.04.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було посвідчено договір комісії № 26-04/17 на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, за яким громадянин України ОСОБА_2 (надалі за текстом заяви - заявник/скаржник) набув права вимоги за кредитним договором № 010/15-56/08-167 від 19.05.2008 року до ОСОБА_5, та договорами забезпечення (іпотеки, застави, поруки) до ОСОБА_5 та ОСОБА_9, відтак заявник набув права кредитора за кредитним договором, права іпотекодержателя за договором іпотеки, права заставодержателя за договором застави та права стягувача у виконавчому провадженні.

05.05.2017 року з метою укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 Приватним нотаріусом було відмовлено у посвідченні договору купівлі - продажу предмета іпотеки у звязку із наявністю публічних обтяжень - арештів нерухомого майна державного виконавця - предмета іпотеки, на підтвердження чого приватним нотаріусом сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов'язаний, зокрема, відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно п. 2.1 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за N 296/5, при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно інформації нотаріуса та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна стосовно вказаного предмета іпотеки існують публічні обтяження, а саме: № 38146638 від 22.05.2013 року (номер запису про обтяження: 10562099 (спеціальний розділ), предмет обтяження: все нерухоме майно), № 38146638 від 13.09.2016 року (номер запису про обтяження: 16372594 (спеціальний розділ), предмет обтяження: промисловий комплекс (ковбасний цех) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок За, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 16574353), № 53260637 від 20.01.2017 року (номер запису про обтяження: 18647963 (спеціальний розділ), предмет обтяження: все нерухоме майно) про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувана накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про стягнення з боржника та майнового поручителя суми боргу датується 09 лютого 2012 року, в той час як право іпотеки (застави) виникло 06 червня 2008 року. Відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про стягнення з боржника та майнового поручителя суми боргу датується 09 лютого 2012 року з боржника та майнового поручителя солідарно було стягнуто понад 700 тисяч гривень, в той час як предмет застави оцінений в 497 тисяч гривень. Також заставодержателем не надавалася згода щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону України, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості, зокрема, у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Згідно листа-вимоги за вих. № 114/5-78357 заборгованість по сумі кредиту (тіло кредиту) боржника перед банком складає 93 724, 57 дол. США, загалом заборгованість боржника складає 174 814, 39 дол. США.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 23 серпня 2016 року, виконаного сертифікованим субєктом вартість предмета іпотеки складає 497 800,00 (чотириста девяносто сім тисяч вісімсот гривень 00 копійок), у звязку із чим вартості предмета іпотеки не вистачає для задоволення вимог іпотекодержателя.

На підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про стягнення солідарно з боржників заборгованості за кредитним договором (справа за № 2-3710/11, провадження 2/1510/730/12, рішення від 09 лютого 2012 року) ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» виданий виконавчий лист про стягнення заборгованості (солідарно) ОСОБА_5 та ОСОБА_9 як боржників, які предявлені до виконання до Ізмаїльського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області.

Частина 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Крім того, виконавче провадження було відкрито за виконавчим документом, виданим у 2013 році, коли діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації, а відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV заборонено звертати стягнення на предмет іпотеки, в той час як відповідно до ст. 51 України «Про виконавче провадження», забороняється звернення стягнення на заставлене майно, крім виключень:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя (ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 29.09.2016 за № 2831/5, визначено: арештоване майно - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За приписами ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження»).

При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина пята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

З урахуванням встановленого в судовому засіданні, положень частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» та частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України, а згідно з частиною 2 цієї ж статті, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року та від 19 червня 2013 року, ухвалі колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 11 вересня 2013 року та постанові колегії суддів Вищого господарського суду України від 1 квітня 2013 року, постанові ВСУ від 09.04.2014 року у справі № 6-13цс14.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд відповідно до статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст. ст. 6-8, 11, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 №38146638 від 22.05.2013 року в частині арешту іпотечного майна - промислового комплексу (ковбасного цеху) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок 3-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 16574353).

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 № 38146638 від 13.09.2016 року (номер запису про обтяження: 16372594 (спеціальний розділ), предмет обтяження: промисловий комплекс (ковбасний цех) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок 3-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 16574353),

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 № 53260637 від 20.01.2017 року (номер запису про обтяження: 18647963 (спеціальний розділ), предмет обтяження: все нерухоме майно) про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в частині арешту іпотечного майна - промислового комплексу (ковбасного цеху) за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Промислова, будинок 3-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 16574353).

Стягнути з Головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ІК НОМЕР_1, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. 51-ої Перекопської дивізіїАДРЕСА_1) суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- квитанцією № 14 від 27.05.2017 р. у сумі 640, 00 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.