Справа № 812/1076/17
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1076/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Білолуцького державного комунального підприємства мясо-кісткового борошна про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа №812/1076/17 за позовом Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі Позивач) до Білолуцького державного комунального підприємства мясо-кісткового борошна (далі Відповідач) про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах.

На обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

Станом на 26.07.2017 сума боргу Відповідача по витратам на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за липень 2017 року складає 4086,14 грн., яка до теперішнього часу не погашена. Відповідач повинен був добровільно в термін до 25 липня 2017 року відшкодовувати суму витрат. На підставі викладеного, Позивач просив суд стягнути з Відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком №2 у розмірі 4086,14 грн. за липень 2017 року.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.48), крім того надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника (а.с.49).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною у ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.24-26), однак до суду неодноразово повертався конверт з довідкою почтового відділення за формою №20 з зазначенням причини повернення: за зазначеною адресою не існує (а.с.44, 46).

За приписами ч.ч.8,11 ст.35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній осіб, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Білолуцьке Державне комунальне підприємство по виробництву м'ясо-кісткового борошна, є юридичною особою, зареєстроване 26.06.1998 Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області за №0000167, є платником страхових внесків, з 15.03.2010 знаходиться у стані припинення (а.с.10,11,12-13,24-26).

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мін'юсті України 16 січня 2004 року за № 64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п. 6.1 вказаної Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058 в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділуПодаткового кодексу України), - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України).

Отже, підприємство зобов'язане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Позивач здійснював доставку та виплату пільгових пенсій колишнім працівникам Білолуцького Державного комунального підприємства по виробництву м'ясо-кісткового борошна, а саме: ОСОБА_2 ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону № 1058 в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за липень 2017 року на загальну суму 4086,14 грн., які направлено відповідачу (а.с.6,8).

Однак в добровільному порядку фактичні витрати Відповідачем не відшкодовані, що підтверджується карткою особового рахунку (а.с.9).

Таким чином, у Відповідача виникла заборгованість перед Марківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 2) за липень 2017 року у сумі 4086,14 грн.

Обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими у звязку з чим їх слід задовольнити.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки Позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення в даному випадку.

Керуючись статтями 2, 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Білолуцького державного комунального підприємства мясо-кісткового борошна про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах - задовольнити.

Стягнути з Білолуцького Державного комунального підприємства по виробництву м'ясо-кісткового борошна (92322, Луганська область, Новопсковський район, селище міського типу Білолуцьк, ) на користь Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92400, Луганська область, смт. Марківка, вул. Центральна, 20, ) заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком №2 за липень 2017 року в сумі 4086 (чотири тисячі вісімдесят шість гривень) 14 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_6