Справа № 363/4736/16-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"05" вересня 2017 р. Справа № 363/4736/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області, Вишгородського районного відділу ГУ МВС України у Київській області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області, Вишгородського районного відділу ГУ МВС України у Київській області, в якому,уточнивши позовні вимоги, просив визнати дії відповідача щодо видачі довідки від 18 листопада 2016 року про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 09 по 18 травня 1986 року протиправними та зобов'язати останніх провести перерахунок заробітної плати та видати відповідну довідку для пред'явлення до Управління пенсійного фонду України у Вишгородському районі для нарахування пенсії із заробітку за період з 09 по 18 травня 1986 року із урахуванням підвищеного посадового окладу на 15% за роботу в районах з підвищеною радіоактивністю і окладу за спеціальним званням в подвійному розмірі та кратністю 5, відповідно до зони небезпеки 3 м. Прип'ять, оплати праці за роботу в зоні відчуження у вихідні та святкові дні в подвійному розмірі та кратності 5, а також одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання при виконанні службових обов'язків по ліквідації ЧАЕС.

Свої вимоги мотивує тим, що розрахунок заробітної плати за час роботи, по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи із грифом «Таємно» і для «Службового користування», що передбачають застосування до працівників, безпосередньо зайнятим на роботах з усунення наслідків аварії на ЧАЕС, підвищення оплати праці. Отримання вказаної довідки позивачу необхідно для перерахунку пенсії.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представники Головного управління МВС України у Київській області та Управління Пенсійного Фонду України у Вишгородському районі Київської області подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позову заперечили, посилаючись на те, що довідку про заробітну плату в зоні відчуження з 09 по 18 травня 1986 року позивачу видано на підставі законодавства, яке діяло на той час, коли видати довідку із зазначенням складових грошового забезпечення, не зазначених в розрахунковому листі (первинному фінансовому документі) та яких позивач фактично не одержував, законних підстав не має.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, відповідно до довідки маршрутного листа Головного управління МВС України в Київській області від 28 березня 1996 року підполковник міліції ОСОБА_1 з 09 по 18 травня 1986 року на підставі наказу №069-86 приймав участь в заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Прип'яті.

ОСОБА_1 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 01 жовтня 1996 року має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорії 1.

Згідно виписки із акту огляду у МСЕК від 11 липня 1996 року позивач є інвалідом ІІ групи в зв'язку з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В листопаді 2016 року позивач звернувся до Головного управління МВС України у Київській області із заявою про видачу довідки за встановленою формою із зазначенням заробітної плати в зоні відчуження згідно з умовами, які діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно листа Головного управління МВС України у Київській області №29/К-705 від 18 листопада 2016 року позивачу роз'яснено, що згідно постанови ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» надано право, керівникам виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки в зон Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади за військове або спеціальне звання у подвійному розмірі.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» з метою прискорення робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомні електростанції було дозволено керівникам міністерств і відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за узгодженням з головою урядової комісії проводити у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на цих роботах у ІІІ зоні небезпеки, у п'ятикратному розмірі, порівняно з установленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у чотирикратному розмірі і в І зоні - трикратному розмірі.

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.191 № 1031-рс порядок і розміри підвищеної оплати праці зазначеним розпорядженням поширюються на військовослужбовців, начальницький рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. При цьому зобов'язано грошове забезпечення у підвищених розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницьке складу - також з окладів за військове або спеціальне звання, тобто одинарному розмірі.

Оскільки щомісячне преміювання осіб рядового та начальницьке складу органів (підрозділів) внутрішніх справ до відрядження в зону відчуження не здійснювалося, підстав для виплати премії за період виконаної робіт, пов'язаних із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, після повернення їх із зони відчуження не було.

Також згідно з вимогами постанови Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10.06.1986 № 207 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища» надано право керівникам міністерств і відомств і їхнім заступникам провадити оплату праці працівників, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964.

Довідки видаються відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 на підставі довідки про підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і розрахункового листа, який є первинним документом нарахування грошового забезпечення за період роботи в зоні ЧАЕС. Розрахунок проводиться виходячи із середньоденної тарифної ставки та фактично відпрацьованих днів у зоні.

Так, установлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, проводиться відповідно у чотирьох-, трьох- і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи, тобто без їх підвищення на 100 відсотків.

Також повідомлено, що згідно з розрахунковим листом за 1986 рік нарахування пайкових і добових не проводилося.

З огляду на наведено 18 листопада 2016 року Головним управлінням МВС України в Київській області позивачу видана довідка за №1283/1 про заробітну плату за період перебування в зонах небезпеки Чорнобильської АЕС в м. Чорнобиль, та копію розрахункового листа за 1986 рік.

Згідно вказаної довідки позивачу за основним місцем роботи (заступник начальника РВВС посадовий оклад 150 крб., за звання 140 крб.) за період з 09 по 18 травня 1986 року виплачено заробітну плату в сумі 388,10 крб. із застосуванням коефіцієнта 3 відповідно до постанови Ради міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно з пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, відповідач має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобігання забруднення навколишнього середовища» оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи, середньомісячна заробітна плата, провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна проводитися з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Згідно з пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. №524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 підприємствам дозволено залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

На час виникнення спірних правовідносин нарахування основного грошового забезпечення позивача у 1986 році здійснювалося згідно з Положенням про грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженим наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року №090, нормами якого не передбачалася оплати праці співробітникам міліції за несення служби в надурочний час, вихідні, святкові дні та преміювання.

На підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031-рс позивачу згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 червня 1986 року №964, постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 оплата праці здійснювалась у відповідній кратності до зони перебування, що відображено в довідці відповідача від 19 грудня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що довідка відповідача 19 грудня 2016 року відображає фактичний розмір сплачених у 1986 році сум грошового забезпечення позивача під час несення служби в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому підстави для включення інших виплат відсутні.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про Підвищенні рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 01 січня 2012 року, проведено перерахунки пенсій особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1990 роках і які були визнані інвалідами.

Вищезазначеною постановою затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 та 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Крім того слід зазначити, що одноразова грошова допомога у зв'язку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання при виконанні службових обов'язків по ліквідації ЧАЕС є одноразовою виплатою і не є заробітком, а тому не є заробітком, а тому не може включатися до довідки про розмір одержаної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про Підвищенні рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, виходячи із заробітної плати одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Оскільки одноразова винагорода, добові та кошти на харчування не були виплачені в зазначений період та не відображені в первинних документах (особовому рахунку), то відсутні будь-які правові підстави для врахування в довідці при перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, оскільки виплати за нормативними актами, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, в 1986 році позивачу не нараховувалися та виплачувалися, тому не підлягають включенню в довідку для подальшого перерахунку пенсії.

Таким чином, відповідачі при визначенні фактичної заробітної плати за роботу в зоні відчуження діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Підстав для визнання дій відповідачів в цій частині протиправними у суду немає.

Разом з тим, як вбачається з маршрутного листа Головного управління МВС України в Київській області від 28 березня 1996 року, оригінал якого досліджено в суді, підполковник міліції ОСОБА_1 з 09 по 18 травня 1986 року на підставі наказу №069-86 приймав участь в заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Прип'яті.

Відтак дії відповідачів в частині видачі довідки №1283/1 від 18 листопада 2016 року про заробітну плату ОСОБА_1 із урахуванням зони небезпеки в м. Чорнобиль є протиправними, а тому останніх слід зобов'язати провести перерахунок та видати позивачу довідку про заробітну плату за роботу в період з 09 по 18 травня 1986 року з урахуванням зони небезпеки в м. Прип'ять, де останній ніс службу.

Посилання представника Управління ПФУ у Вишгородському районі на наявність іншого маршрутного листа №20/Л-48 від 10 лютого 2006 року, згідно якого позивач проходив службу в м. Чорнобиль, є безпідставними та бездоказовими, які суд до уваги не приймає.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області, Вишгородського районного відділу ГУ МВС України у Київській області в частині видачі довідки №1283/1 від 18 листопада 2016 року про заробітну плату ОСОБА_1 із урахуванням зони небезпеки в м. Чорнобиль.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Київській області, Вишгородський районний відділ ГУ МВС України у Київській області провести перерахунок та видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату за роботу в період з 09 по 18 травня 1986 року з урахуванням зони небезпеки в м. Прип'ять.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя