Справа № 127/12394/17
Суддя: Романюк Л. Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/613/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2017 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Романюк Л.Ф.,
суддів Бар`яка А.С., Венгрин О.О.,
при секретарі Курутіній О.В.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Безкоровайного О.М.,
представника відповідача Ільчика О.В.,
представника 3-ї особи Кушнір А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
12.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Викладені в позовній заяві вимоги мотивовано тим, що наказом Міністерства Оборони від 22 листопада 1989 року № 01304 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за ст. 59 п. «В» (по скорочені штатів)і виключений зі списків особового складу частини, усіх видів забезпечення 28.01.1990 року та направлений на військовий облік до Вінницького райвійськкомату м. Вінниці.
ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України. Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.20.1993року № 3551-ХІІ ОСОБА_1 визнаний інвалідом війни другої групи та є ветераном військової служби. А тому як інвалід війни 2 групи набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в порядку передбаченому постановою КМУ від 28.05.2008 року № 499 у розмірі 30 - місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день встановлення інвалідності. В подальшому постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 підтверджено право позивача на призначення та виплату зазначеної допомоги у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності 2 групи.
За викладених обставин, позивач звернувся із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю, як інвалід війни в Авганістані 2 групи. Міністерство оборони України прийняло рішення ( протокол № 108 від 25.11.2016 року) про відмову у виплаті допомоги.
06.07.2017 року ОСОБА_1 уточнив свої вимоги та просить суд, за обставин, викладених в позові, визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду війни 2 групи, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби та зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як інваліду війни 2 групи, одноразову грошову допомогу у розмірі 54-місячного грошового забезпечення з урахуванням складових грошового забезпечення, визначених ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.1 постанови КМ України № 1294 від 07.11.2007 року.
В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Просили суд уточнені позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача Ільчик О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, надав суду письмові заперечення.
Представник третьої особи Кушнір А.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, судом було встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України, визнаний інвалідом війни другої групи, що підтверджується посвідченням інваліда війни ІІ групи серія НОМЕР_1 ,е видано 26.09.2006 року (а.с.15) та є ветераном військової служби, посвідчення № НОМЕР_2 , яке видане 26 вересня 2006 року (а.с.16).
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.11.2016 року, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки особам, які звільнені з військової служби та інвалідність яким встановлено до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 року № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, оскільки згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі (а.с. 17).
Приписами ч.1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні)та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Призначення і виплата такої одноразової грошової допомоги здійснюється у порядку, який визначається КМУ.
На виконання зазначених вимог Закону, КМУ своєю постановою від 25.12.2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), і інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Частиною 2 п.2 цієї Постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується у встановленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності дата, що зазначена у довідці медико соціальної експертної комісії (п.3 Порядку № 975).
Враховуючи наведене, днем встановлення інвалідності, у розумінні підпункту 4 ч. 2 ст. 16 Закону та п.3 Порядку № 975, вважається дата проходження громадянином первинного огляду МСЕК, під час якого встановлено інвалідність.
Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК № 019664, станом на вересень 2001 року у ОСОБА_1 ІІІ група інвалідності (а.с.89).
Станом на серпень 2002 року, відповідно до витягу із акту огляду МСЕК №027833 у ОСОБА_1 ІІ група інвалідності (а.с.90).
Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК № 066236, станом на вересень 2003 року у ОСОБА_1 ІІ група інвалідності (а.с.91).
Станом на вересень 2004 року, відповідно до витягу із акту огляду МСЕК №000650 у ОСОБА_1 ІІ група інвалідності (а.с.90).
Відповідно до довідки МСЕК № 058382 у ОСОБА_1 ІІ група інвалідності, отримано при виконанні обов`язків в/ служби (а.с.19).
Дата повторного огляду чи підвищення групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності.
Така позиція викладена в листі Міністерства охорони здоров`я України від 27.04.2016 року (а.с.71).
Відповідно до довідки МСЕК серії 2-18 АВ № 053748 від 19.09.2006 року на яку посилається позивач, як на підставу виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, огляд здійснювався повторно.
Водночас, відповідно до витягу із акту огляду МСЕК № 019664, інвалідність позивачу встановлена в вересні 2001 році (а.с.89).
Таким чином, одноразову грошову допомогу, оскільки вона не була призначена, необхідно встановлювати відповідно до Закону в редакції, яка діяла на дату встановлення інвалідності.
Статтею 16 Закону (в редакції станом на 27.08.2001 року) визначалось, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100- кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва, захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.
Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлювалися КМУ.
Зазначена правова норма щодо державного обов`язкового особистого страхування була чинною до 01.01.2007 року.
Відповідно до довідки № 4-13/445 від 21.10.2016 року вінницької обласної дирекції «Оранта» ОСОБА_1 за державним обов`язковим особистим страхуванням, виплати не отримував (а.с.88).
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» № 328-V від 03.11.2006 року були внесені зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зокрема, ст. 16 була викладена у новій редакції. Замість державного обов`язкового особистого страхування законодавцем введено правову норму щодо одноразової грошової допомоги. Тому, одноразова грошова допомога виплачується звільненим з військової служби (зборів) особам у зв`язку з інвалідністю, що сталося після 01.01.2007 року.
Таким чином, на час встановлення позивачу інвалідності під час первинного огляду не існувало правової норми щодо призначення одноразової грошової допомоги.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Такий принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України.
У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України, Конституційний суд України дійшов висновку, що принцип, за яким дію нормативно правового акта в часі треба розуміти так, що він починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно до практики Європейського Суду, у рішенні від 10.12.2009року у справі «Михайлюк та Петров проти України» зазначає, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві.
Тому твердження ОСОБА_1 , що дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо виплати одноразової грошової допомоги розповсюджується на нього є безпідставним.
Пунктом 8 ст. 16-3 Закону встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Таким чином відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання нарахувати та виплатити таку допомогу у розмірі 54-місячного грошового забезпечення відповідно до ЗУ «Про соціальний і правий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. ст.ст. 2, 6, 9, 14, 71, 94, 159-163, 167, 254, 256 КАС України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В позові ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Головуючого судді:
Судді: