Справа № 641/2160/13-а
Суддя: Богдан М. В.
Дата ухвалення: 2013-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/106/2013 Справа №641/2160/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2013 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Богдан М.В.,

за участю секретаря - Коваленко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення недорахованої суми державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення недорахованої суми державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в якому просила визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради щодо відмови сплатити їй щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01.04.2007 року по 11.06.2007 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.04.2007 року по 01.02.2009 року в розмірі не менш за прожитковий мінімум, встановленого для дітей відповідного віку, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок недоплаченої суми допомоги по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням не менш за прожитковий мінімум на місяць; стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму допомоги по догляду за дітьми у розмірі 8735,63 гр. та стягнути моральну шкоду у розмірі 1500 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим отримує державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

На підставі Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням допомога надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, однак Законами України „Про Державний бюджет України на 2007 рік та Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України розмір допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку було значно зменшено.

Позивач вважає, що вона з квітня 2007 по лютий 2009 року повинна була отримувати допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, за цій період їй недоплачено 8735,53 грн.

Крім того, відповідачем не враховані рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року.

Позивач вважає, що відповідач завдав їй моральної пткоди, оскільки вона не могла надати дітям належне матеріальне забезпечення у звязку з неправомірними діями відповідача.

Протягом розгляду справи позивач уточнювала свої позовні вимоги та просила: поновити їй строки звернення до суду з позовом за захистом порушених прав, посилаючись на те, що про порушення її прав вона дізналася випадково в березні 2009 року; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради недоплачену допомогу по догляду за дітьми у розмірі 12024,36 гр. за період з 01.04.2007 року по 01.02.2009 року та моральну шкоду у розмірі 1500 грн. Також просила стягнути на її користь з відповідача суму порахунку з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5278,55 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані суду письмові матеріали, приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1, є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в місті Харкові ради у звязку з призначенням їй з квітня 2007 року допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку як особі, застрахованій в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, що підтверджується матеріалами справи.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею визначаються Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Статтею 43 цього Закону визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону визначено, що до стабілізації економічного становища в Україні розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно з встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Таким чином, виходячи з приписів Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, права на отримання допомоги за цим законом має особа, застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, при настанні страхового випадку. При цьому розмір такої допомоги визначається щорічно Верховною Радою України.

Між тим, Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік на 2007 рік дію статті 43 зупинено, та статтею 56 цього Закону встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду від 09.07.2007 року визнано неконституційним положення статті 56 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, в частині визначення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Також цим же рішенням, визнано неконституційними положения п. 7 ст. 71 вказаного Закону, в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Отже, починаючи з 9 липня 2007 р. набула чинності, як ст. 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, так і пункт 5 Перехідних положень цього закону.

Враховуючи, що позивач, яка є застрахованою особою, народила дитину у неї настав страховий випадок у вигляді необхідності догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При цьому, у позивачки виникло право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у формі матеріального забезпечення, передбаченого ст. 43, в розмірі, визначеному п. 5 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону матеріальне забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Отже, обовязок щодо надання позивачу матеріального забезпечення у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку покладено па роботодавця за основним місцем роботи, а не на відповідача по справі.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України за №32 від 16 січня 2007 р. встановлено, що в 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату

допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям (далі - субвенція) з 1 січня 2007 р. призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України суперечить ст. 50 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням щодо порядку призначення та надання вказаних виплат застрахованої особі.

Для подолання цієї колізії необхідно виходити з приписів ч. 4 ст. 9 КАС України, відповідно до яких, уразі невідповідності нормативно-правового акта закону України або іншому правовому акту, суд застосовує акт, що має вищу юридичну силу.

Виходячи із зазначеного принципу про пріоритетність законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що починаючи з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. у відповідача був відсутній обовязок по призначенню, нарахуванню та сплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, оскільки такий обовязок відповідно до ст. 50 України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням було покладено на роботодавця.

Позивач є застрахованою особою, у звязку з чим у неї відсутнє право на отримання допомоги відповідно до положень ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми.

Відповідно до ЗУ Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року ст.ст. 40-44 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням були виключені. Також ЗУ Про державний бюджет України на 2008 рік .... внесені зміни до ст.. 13 ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми, з якої було виключено слово незастрахованим.

Таким чином з 01.01.2008 року право на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми набули як застраховані особи, так і особи, яку незастраховані в системі загальнообовязкового державного страхування.

Крім того, пунктом 23 розділу II Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, внесено зміни до ч. 1 ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми. За новою редакцією цієї норми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Рішенням Конституційного суду України №10-рп/08 від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1- 4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), положення гі. 23 розділу II Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України неконституційним не визнавалось.

Таким чином, відповідач, здійснивши у зазначений період, виплату допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у порядку та розмірі, встановленому Законом України Про державну допомогу сімям з дітьми, в редакції закону від 28.12.2007 р.,правомірно діяв, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди - позивачем не доведено суду наявність моральної шкоди, її розмір та наявність причинного звязку між діями відповідача і моральною шкодою, тому ці вимоги не ґрунтуються на законі.

За приписами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав 8 травня 2009 року, а відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову у зв'язку з пропущенням нею строку звернення до адміністративного суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за період, який передував річному строку до моменту її звернення до суду.

Посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин приписів статті 268 Цивільного кодексу України суд відхиляє виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки відносини між відповідачем та ОСОБА_1 засновані на адміністративному примусі, і не передбачають юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників, спір між ними з приводу перерахунку позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має публічно-правовий характер. Отже норми глави 19 Цивільного кодексу України щодо позовної давності та наслідків її пропущення до таких правовідносин застосуватись не можуть.

Враховуючи адміністративно-правовий характер цього спору строк звернення до суду та наслідки його пропущення встановлюються статтями 99 та 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно вимог про стягнення допомоги по догляду за дитиною за 2008 рік суд вважає необхідним зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що після народження дітей позивач відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

До 01 січня 2008 року призначення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалося статтею 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, у відповідності до якої право на таку допомогу мала застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надавалася застрахованим особам у формі матеріального забезпечення у період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і частково компенсувала втрату заробітної плати (доходу) у період цієї відпустки

Статтею 43 (в її редакції, що діяла до 01 січня 2008 року) зазначеного закону встановлювалося, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 23 Розділу ІІ ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України до статей 13,15 Про державну допомогу сімям з дітьми були внесені зміни, які вступили в силу 01.01.2008 року і у відповідності до яких, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130,00 грн. Також із зазначеного закону були виключені норми, відповідно до яких право на отримання допомоги мали лише особи незастраховані в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Пунктом 25 Розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України стаття 43, яка встановлювала розмір допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку для застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального врахування, була виключена із Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності :а витратами, зумовленими народженням та похованням.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 25 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне Асоціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням були визнані неконституційними.

Таким чином, в період з 1 січня по 22 травня 2008 року розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для осіб, застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулювався статтею 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, а з моменту втрати чинності положень пункту 25 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України зазначені правовідносини регулювалися також і статтею 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

З огляду на вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні позову за період часу з 1 січня по 22 травня 2008 року, коли дія статті 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням була відновлена.

При розв'язанні виниклої ситуації, вирішуючи питанні конкуренції норм, суд виходить з наступного.

Враховуючи те, що Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної у місті Харкові ради на протязі усього 2008 року виплачувало позивачу допомогу у розмірах, встановлених новою редакцією статті і5 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, суд приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача і в проміжок часу з 22 травня по 31 грудня 2008 року.

Стосовно позовних вимог про стягнення допомоги по догляду за дитиною за 2009 рік суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 43 Закону № 2240-ІІІ (в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року) встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється травлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 23 розділу II Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, до ст. 13 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми внесено зміни та виключено слова "не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування". Цей закон набув чинності з 1 січня 2008 р. Отже, з цього часу право на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми набули особи, які застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, пунктом 23 розділу II Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до іеяких законодавчих актів України, внесено зміни до ч. 1 ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми. За новою редакцією цієї норми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Рішенням Конституційного суду України №10-рп/08 від 22.05.2008 року положення п. 23 розділу II Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України неконституційним не визнавалось.

Відповідно до ч.3.ст.46 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

У 2009 році розмір і порядок призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначається Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим Постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. № 1751.

Таким чином, відповідач, здійснивши у 2008-2009 p.p., виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у порядку та розмірі, встановленому Законом України Про державну допомогу сімям з дітьми, в редакції закону від 28.12.2007 p., Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та Постановою КМУ від 27.12.2001р. № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" діяв правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 8, 9, 17, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення недорахованої суми державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, або протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя - ОСОБА_4