Справа № 804/4119/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 р. Справа № 804/4119/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Стандарт-ЛТД", третя особа Лівобережна обєднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості ,-
330.06.2017 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути податковий борг по орендній платі з юридичних осіб, по податку на додану вартість, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податку на прибуток приватних підприємств з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Стандарт ЛТД».
Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судове засідання не зявися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи у судове засідання не зявися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Стандарт ЛТД» є платником податків, зборів (обов'язкових платежів) і перебуває на податковому обліку як платник податків у Лівобережній обєднаній державні податковій інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було подано податковий розрахунок земельного податку № НОМЕР_1 від 12.02.2016 року за 2016 рік та податковий розрахунок земельного податку № НОМЕР_2 від 14.02.2017 року за 2017 рік.
Згідно пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Згідно пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Податкові зобовязання визначені податковими розрахунками земельного податку № НОМЕР_1 від 12.02.2016 року та № НОМЕР_2 від 14.02.2017 року, відповідач повністю не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 106604,32 грн.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.
Також, 16.02.2016 року відповідачем було подано декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № НОМЕР_4 від 19.02.2016 року, в якій сума податку, що підлягає сплаті складає 2913,68 грн. та № НОМЕР_5 від 20.02.2017 року, в якій сума податку, що підлягає сплаті складає 3669,32 грн.
Згідно із підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Відповідно до підпункту 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем розташування об'єкта/об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Згідно із підпункту б) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
Проте, вказані суми відповідачем не були сплачені.
Порядок подання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом передбачені статтею 203 Податкового кодексу України відповідно до якої, сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Проте, вказані суми відповідачем не були сплачені.
Згідно пункту 57.3 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.
Однак відповідач в установлені законом строки податкові зобовязання визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не сплатив, доказів їх оскарження суду не надано.
За несвоєчасну сплату податкових зобовязань позивачем на підставі статті 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня по податку на додану вартість в сумі 3071,41 грн.
Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.
На виконання пункту 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу було направлено податкову вимогу № 8549-25 від 05.01.2015 року.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином заборгованість по сплаті податків є узгодженою, вона не скасована і не списана податковим органом.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно частини 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду.
Таким чином, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області правомірно звернулось з позовом до суду.
Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Стандарт ЛТД», третя особа Лівобережна обєднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1