Справа № 825/675/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/675/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника ГУНП в ЧО - ОСОБА_2,

представника Поліцейської комісії - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4Р.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області (далі ГУНП в Чернігівській області), Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі Поліцейська комісія), та з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Поліцейської комісії ГУНП в Чернігівській області, викладене в протоколі від 11.05.2017 № 3;

- зобовязати ГУНП в Чернігівській області виконати рішення Поліцейської комісії ГУНП в Чернігівській області від 28.02.2017 щодо призначення його на посаду оперуповноваженого Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що повторне засідання робочої групи Поліцейської комісії жодним нормативним документом не передбачене, а про повторне засідання поліцейської комісії позивач дізнався від свого представника. Враховуючи наведене вважає, що видавши повторний протокол, Поліцейська комісія мала на меті зробити законною відмову начальника ГУНП в Чернігівській області у призначенні особи, яка успішно пройшла всі етапи відбору на вакантну посаду поліцейського.

Зазначив, що ним успішно складено тестування по конкурсу, пройдено обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, медичне обстеження (військово-лікарську комісію), здано нормативи з фізичної підготовки, пройдено психологічне інтервю. За результатами співбесіди він був рекомендований на зайняття вакантної посади оперуповноваженого Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник ГУНП в Чернігівській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що рішення про рекомендування ОСОБА_4 на посаду оперуповноваженого Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області прийняте Поліцейською комісією за відсутності інформації щодо перевірки кандидата службою внутрішньої безпеки Національної поліції України, та без належної перевірки декларацій позивача.

Управлінням внутрішньої безпеки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було повідомлено ГУНП в Чернігівській області про негативні результати перевірки кандидата та заперечення щодо його прийому на службу. У звязку із наведеним, робочими групами Поліцейської комісії було додатково витребувано та вивчено матеріали особової справи кандидата ОСОБА_4 за період проходження служби в ОВС України та обставини його звільнення в 2013 році.

Зокрема, з отриманих додаткових матеріалів щодо позивача стала відома інформація про факт вживання ним наркотичних речовин під час проходження служби в ОВС, що безпосередньо вплинуло на бажання ОСОБА_4 подати рапорт про звільнення з ОВС за власним бажанням. Під час проведення співбесіди Поліцейською комісією було поставлено питання чи мали місце під час проходження служби в міліції випадки вживання ОСОБА_4 наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, на що останній відповів категоричною відмовою, а причиною його звільнення стало особисте власне бажання.

Крім того, при заповненні декларації як кандидата на посаду, ОСОБА_4 порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо повноти відомостей про майно. Зокрема, позивач вказав місце проживання (реєстрації) смт. Козелець, вул. Садова, 15, Чернігівської області, але в розділі «обєкти нерухомості» декларації за 2016 позивач не зазначив даний обєкт, як такий, що знаходяться в оренді чи на іншому праві користування його чи членів сімї. Також, декларація за 2012 рік, подана ОСОБА_4 11.03.2013, не містить інформації про наявність земельної ділянки в розмірі 0,15 га, яка знаходиться на цей час у власності його дружини ОСОБА_5

Враховуючи викладене вважає, що надані кандидатом документи та відповіді належить розцінювати як надання завідомо неправдивої інформації під час прийняття на службу відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», що унеможливлює прийом ОСОБА_4 на службу. Пояснив, що зазначена додаткова інформація 11.05.2017 стала предметом розгляду Поліцейської комісії ГУНП в Чернігівській області та підставою для прийняття оскаржуваного рішення. При цьому, ОСОБА_4 був повідомлений про розгляд додаткової інформації, що може вплинути на рішення щодо його прийому на службу, але на засідання не прибув.

Також, при проходженні інтервювання кандидат на посаду оперуповноваженого використовував загальноприйняті принципи та норми спілкування, показав середній рівень розвитку моральних якостей, давав відповіді, які суперечили попереднім. Неодноразово намагався запевнити членів робочої групи, що єдиною причиною звільнення з органів внутрішніх справ були не порозуміння з керівництвом райвідділу, при уточнюючих запитаннях заплутувався та суперечив своїм словам, виражав свою позицію сумбурно, з повторами, намагався відійти від не зручних для нього запитань, фантазував. Причиною своїх невдач вважав лише оточуючих, показав своє не вміння брати на себе відповідальність.

Ухвалою суду від 14.08.2017 до участі в справі в якості відповідача було залучено Поліцейську комісію Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі Поліцейська комісія).

Представник Поліцейської комісії в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що за результатами співбесіди (інтервю) робоча група низько оцінила ділові, морально етичні якості та робочу мотивацію ОСОБА_4, також відповідно до проведеного тестування прогноз успішності професійної діяльності позивача на вакантній посаді склав ІІІ ступінь, тобто низький. У звязку із наведеним, Поліцейська комісія одноголосно прийняла рішення щодо недоцільності зарахування кандидата на посаду оперуповноваженого територіального органу Національної поліції України.

Однак, у звязку із суттєвим некомплектом особового складу ГУНП в Чернігівській області та необхідністю термінового комплектування, засідання Поліцейської комісії проводилися в найкоротші терміни. Зазначив, що 28.02.2017 було проведено перше засідання Поліцейської комісії (протокол № 1 від 28.02.2017), на якому розглядалися питання щодо результатів проходження кандидатами етапів відбору, під час якого Поліцейською комісією не було враховано вимоги ч. 5 ст. 55 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки фактично не було здійснено перевірку документів, поданих кандидатом ОСОБА_4, та результатів проведеної щодо нього перевірки.

Після отримання компрометуючої інформації від Департаменту ВБ УВБ ГУНП в Чернігівській області, з урахуванням інших результатів перевірки та співбесід, відносно ОСОБА_4 Поліцейською комісією 11.05.2017 прийнято рішення про скасування рішення від 28.02.2017 як такого, що прийнято з порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 55 Закону України «Про Національну поліцію». Одночасно щодо позивача було постановлено нове рішення про відмову.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Чернігівській області від 10.08.2016 № 924, з метою забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі обєктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, було створено та затверджено персональний склад Поліцейської комісії (а.с. 129-130).

13.01.2017 ГУНП в Чернігівській області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», наказом № 55 було оголошено конкурс на заміщення вакантних посад слідчих та оперуповноважених (а.с. 101).

З метою забезпечення роботи Поліцейської комісії, відповідно до положень Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, протоколом засідання Поліцейської комісії від 30.01.2017 № 928/124/05/2017 було створено відповідні робочі групи за напрямками етапів відбору (а.с. 102-103).

В рамках оголошеного конкурсу, 19.01.2017 ОСОБА_4 звернувся до голови Поліцейської комісії із заявою щодо дозволу на участь у конкурсі на заміщення вакантної посади оперуповноваженого ГУНП в Чернігівській області. До заяви позивачем було додано належний пакет документів (а.с. 104-110).

ОСОБА_4, відповідно до вимог чинного законодавства, пройдено всі етапи конкурсного відбору (тестування, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, медичне обстеження (військово-лікарську комісію), здано нормативи з фізичної підготовки, психологічне інтервю) на середньому рівні (а.с. 113-117, 164).

З метою встановлення відповідності ОСОБА_4 посаді, на яку він претендує, ГУНП в Чернігівській області було сформовано та направлено до відповідних структурних підрозділів запити про перевірку відомостей щодо позивача (а.с. 111, 112).

28.02.2017 Поліцейською комісію було прийнято рішення, оформлене протоколом № 1, про рекомендацію особи ОСОБА_4 на зайняття вакантної посади оперуповноваженого Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області (а.с. 118).

Листом від 01.03.2017 за № 455/42-24/01-2017 Департамент внутрішньої безпеки УВБ в Чернігівській області повідомив ГУНП в Чернігівській області, що вважає за недоцільне приймати на службу в органи Національної поліції України та призначати на посаду оперуповноваженого ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 (а.с. 139).

У звязку із наведеним, листом від 13.03.2017 за № 860/124/01/20-2017 ОСОБА_4 було повідомлено, що керівництвом ГУНП в Чернігівській області відповідно до ст. 47 Закону України «Про Національну поліцію», прийнято рішення про відмову позивачу у прийомі на службу в органи Національної поліції України (а.с. 133).

23.03.2017 до ГУНП в Чернігівській області надійшло звернення позивача щодо безпідставної відмови у прийнятті його на вакантну посаду, за наслідком розгляду якого старшим інспектором ВІОС УКЗ ГУНП в Чернігівській області складено висновок від 06.04.2017, затверджений начальником ГУНП в Чернігівській області, про відсутність підстав для прийняття ОСОБА_4 на службу до поліції (а.с. 126-127).

Відповідно до рапорту начальника сектору організації відбору та проведення атестування поліцейських УКЗ ГУНП в Чернігівській області від 05.05.2017, ОСОБА_4 був повідомлений про те, що 11.05.2017 о 09:00 відбудеться засідання Поліцейської комісії в звязку із нововиявленими фактами, а саме у звязку із надходженням до Поліцейської комісії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2501 ОСОБА_4 про встановлення факту вживання останнім канабіноїдів. Повідомлення про засідання Поліцейської комісії було розміщено і на офіційному сайті ГУНП в Чернігівські області (а.с. 134, 135).

10.05.2017 листом за № 1543/124/20/01-2017 голові Поліцейської комісії від Управління кадрового забезпечення надійшли результати токсикологічного дослідження за 2013 рік відносно колишнього працівника міліції ОСОБА_4 (а.с. 119, 122-123). Зокрема, відповідно до результатів токсикологічного дослідження від 25.09.2013 № 404, встановлений факт вживання канабіноїдів працівником міліції ОСОБА_4

Рішенням Поліцейської комісії від 11.05.2017, оформленим протоколом № 3, скасовано рішення Поліцейської комісії від 28.02.2017 про рекомендацію ОСОБА_4 на посаду оперуповноваженого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області як передчасне та необєктивне, таке що не відповідає вимогам ст. 52 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 201-205).

Листом від 11.05.2017 за № 1582/124/05-120-17 ОСОБА_4 повідомлено при прийняте рішення (а.с. 132).

Вважаючи прийняте Поліцейською комісією рішення, оформлене протоколом від 11.05.2017 № 3 протиправними, ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі Закон № 580, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Розділом VI Закону № 580 визначено порядок добору на посаду поліцейського.

Так, статтею 52 Закону № 580 передбачено, що з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов'язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади (далі - конкурс).

Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на прийняття на службу та зайняття вакантної посади. Конкурс на службу в поліції обов'язково проводиться серед осіб, які вперше приймаються на службу в поліції з призначенням на посади молодшого складу поліції.

Комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.

Конкурс проводиться відповідно до Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, що затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Рішення про оголошення конкурсу приймає керівник органу поліції, якому надано право приймати громадян на службу в поліції та/або призначати на відповідну вакантну посаду. Конкурс проводиться відповідною поліцейською комісією

Згідно із ч. 1 ст. 51 Закону № 580 для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об'єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції утворюються постійні поліцейські комісії.

Частиною 4 ст. 51 Закону № 580 встановлено, що основними повноваженнями поліцейської комісії є: 1) проведення відбору (конкурсу) на службу в органи (заклади, установи) поліції, крім прийому на навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських; 2) проведення конкурсу для призначення на вакантну посаду.

Особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, подає у визначеному порядку до поліцейської комісії перелік документів, встановлений ч. 1 ст. 54 Закону № 580.

Відповдно до вимог ст. 55 Закону № 580, служба персоналу (кадрового забезпечення) органу поліції, де проходить конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність загальним вимогам та інформує про це поліцейську комісію.

Кандидати, які пройшли перевірку, передбачену частиною першою цієї статті, проходять тестування, співбесіду та інші види оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу.

Аналогічні положення закріплені в Типовому порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.12.2015 № 1631, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 14.01.2016 за № 50/28180 (далі Типове положення).

Так, відповідно до п. 3 Розділу IV Типового положення, конкурс проходить в декілька етапів: 1) тестування: на знання законодавчої бази (професійний тест); на загальні здібності і навички (тест загальних навичок); особистісних характеристик (психологічний тест); 2) перевірка рівня фізичної підготовки; 3) співбесіда.

Згідно із Розділом ІХ Типового положення, за результатами обговорення кандидата поліцейська комісія приймає одне з таких рішень:

рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади;

не рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Голосування поліцейської комісії за результатами співбесіди та обговорення членами поліцейської комісії результатів тестувань (перевірок) і документів кандидата проводяться за відсутності кандидата і запрошених осіб.

Рішення поліцейської комісії приймаються відповідно до статті 55 Закону України "Про Національну поліцію". У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови поліцейської комісії.

Рішення поліцейської комісії оформлюється протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалося, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписують голова, секретар і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення, не пізніше наступного дня після проведення засідання.

Під час засідання поліцейської комісії при проведенні конкурсу її члени: 1) вивчають результати проведеної перевірки документів кандидатів; 2) проводять відбір кандидатів з використанням видів оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу; 3) проводять співбесіду з кандидатами з урахуванням результатів тестування; 4) особисто оцінюють рівень професійної компетентності претендентів, які відповідають умовам конкурсу, та визначають в особистому порядку їхній загальний рейтинг; 5) за результатами складення загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу, визначають переможця конкурсу (ч. 5 ст. 55 Закону № 580).

В свою чергу, Розділом ХІ Типового положення визначено перелік підстав для відмови в призначенні переможця конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади.

Зокрема, переможцю конкурсу відмовляється в призначенні на посаду в поліції в разі:

ненадання переможцем конкурсу у визначений строк документів, передбачених законодавством для спеціальної перевірки при прийомі на службу в поліції, та документів для оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання службових обов'язків потрібен такий допуск;

виявлення, у тому числі за результатами спеціальної перевірки, обмежень, пов'язаних зі службою в поліції, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими законами України;

відмови переможця конкурсу взяти на себе зобов'язання дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, що визначено законом;

наявності щодо переможця конкурсу заборон, передбачених Законом України "Про очищення влади".

Таким чином, законодавством України чітко визначено процедуру та порядок відбору кандидатів для служби в поліції.

Відповідно до відомостей про результати тестування ОСОБА_4 в період із 01.02.2017 по 28.02.2017 пройдено всі етапи конкурсного відбору та отримано такі результати: на знання законодавчої бази (професійний тест) 37 балів; за загальні здібності і навички (тест загальних навичок) 43 бали; особистісні характеристики (психологічний тест) 43 бали; 2) перевірка рівня фізичної підготовки 5 балів; 3) співбесіда 2 (не рекомендований) (а.с. 113-117).

Враховуючи вищевикладені результати конкурсного відбору Поліцейською комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом від 28.02.2017 № 1, про рекомендування ОСОБА_4 для зайняття вакантної посади оперуповноваженого.

Пунктом 4 розділу III Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 передбачено, що для забезпечення внутрішньої безпеки при процедурі конкурсного відбору на посади поліцейських, а також для сприяння уповноваженим керівникам органів поліції при вирішенні питання комплектування підпорядкованих підрозділів Департаментом надається довідкова інформація у вигляді рекомендацій по суті рішення про доцільність призначення кандидатів на посади до підрозділів Національної поліції при перевірці кандидата на службу до ГУНП в Чернігівській області.

Однак, суд звертає увагу, що до вищевказаного рішення відповідач дійшов за відсутності інформації щодо перевірки ОСОБА_4 службою внутрішньої безпеки Національної поліції України, тобто за відсутності повної інформації про відповідність вакантній посаді, чим порушено процедуру конкурсного відбору.

В свою чергу, як вбачається із матеріалів справи, листом від 01.03.2017 за № 455/42-24/01-2017 Управління внутрішньої безпеки в Чернігівській області на запит від 23.02.2017 повідомило Управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернігівській області, що вважає за недоцільне прийом на службу в органи Національної поліції України ОСОБА_4 (а.с. 139).

Крім того, від Управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернігівській області на імя голови Поліцейської комісії супровідним листом № 1543/124/20/01-2017 надійшли результати токсикологічного дослідження № 404 за 2013 рік відносно колишнього працівника міліції ОСОБА_4 (а.с. 119, 122-123).

Так, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2501 від 21.09.2013 встановлений факт вживання канабіноїдів ОСОБА_4 Відповідно до результату токсикологічного дослідження № 404 від 24.09.2013 в сечі, змивах ОСОБА_4 виявлені канабіноїди.

Із вищевказаних документів вбачається, що обслідування проводилось на вимогу ВІОС УКЗ УМВС в Чернігівській області працівником ОСОБА_6, у звязку із підозрою про перебування ОСОБА_4 на службі у стані алкогольного та наркотичного спяніння.

Цього ж дня, 21.09.2013 ОСОБА_4 подано рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням, а 27.09.2013 наказом № 216 о/с на підставі поданого рапорту позивач звільнений з органів внутрішніх справ (а.с. 120).

Таким чином, з отриманих додаткових матеріалів щодо ОСОБА_4 стала відома інформація про факт вживання позивачем наркотичних речовин під час проходження служби в органах внутрішніх справ, що, зважаючи на дату проходження позивачем токсикологічного дослідження та дату подання рапорту, могло б вплинути на бажання ОСОБА_4 звільнитися з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до стенограми інтервю з позивачем, знятого з носія CCD DOME CAMERA, ОСОБА_4 робочою групою Поліцейської комісії ставилось питання щодо вживання ним наркотиків або інших препаратів галюциногенного характеру, на що позивач категорично відповів, що вищевказані речовини він не вживав (а.с. 144-145).

Крім того, під час перевірки наданих ОСОБА_4 до УКЗ ГУНП в Чернігівській області документів, Поліцейською комісією було встановлено, що позивач при заповненні декларації кандидата на посаду за 2016 рік та в заяві на конкурс від 19.01.2017, вказав місце проживання (реєстрації) смт. Козелець, вул. Садова, 15, Чернігівської області, однак в розділі «обєкти нерухомості» декларації позивачем даний обєкт, як такий, що знаходяться в оренді чи іншому праві користування його чи членів сімї, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право, не зазначив (а.с. 136-137).

Також, відповідно до пояснень представників відповідачів, з аналізу наявної в особовій справі ОСОБА_4 інформації було встановлено, що неподання достовірних даних до декларацій мало місце і в період його служби в органах внутрішніх справ. Зокрема, при заповненні декларацій за 2011 та 2012 роки, ОСОБА_4 не вказав наявність земельної ділянки в розмірі 0,15 га, яка з 12.03.2008 належить його дружині, - ОСОБА_5.

Так, 15.02.2013 позивач, перебуваючи на посаді старшого уповноваженого СКР Козелецького РВУ МВС України в Чернігівській області надав рапорт про згоду бути призначеним на посаду начальника Остерського міського відділення міліції Козелецького районного відділу УМВС України в Чернігівській області. Однак, відповідно до вимог Закону України «Про засади запобігання корупції» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) декларація за 2012 рік, подана 11.03.2013, також не містила інформації про наявність вищевказаної земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував вищевказані та обставини та зазначив, що ОСОБА_4 не зазначив у деклараціях за 2011 та 2012 роки земельну ділянку 0,15 га у звязку із тим, що не знав, що вона перебуває у власності його дружини.

В свою чергу, ч. 2 ст. 46 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» встановлено, що при заповненні декларації субєкти декларування вказують обєкти нерухомості, що належать субєкту декларування та членам його сімї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:

а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття чайна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;

б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, при заповненні вищевказаної декларації ОСОБА_4 було порушено вимоги Закону № 580 щодо повноти відомостей про його майно, як кандидата на вакантну посаду.

Враховуючи наведене, з врахуванням додаткової інформації, Поліцейською комісією було прийнято рішення про проведення повторного засідання для вирішення доцільності залишення в силі рішення від 28.02.2017 № 1.

Про проведення засідання позивача було повідомлено завчасно та належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту ГУНП в Чернігівській області та рапортом начальника сектору організації відбору та проведення атестування поліцейських УКЗ ГУНП в Чернігівській області від 05.05.2017 (а.с. 134, 135). Однак, позивач на засідання не прибув, заяви про перенесення розгляду не надав.

Суд звертає увагу, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення процедури його прийняття. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення, у зв'язку з прийняттям відповідного акта, прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Акти державних органів та інших органів це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Статтею 61 Закону № 580 визначено коло осіб, які не можуть бути поліцейськими, не залежно від того, чи надані Поліцейською комісією рекомендації щодо прийняття особи на службу в поліцію або зайняття вакантної посади. До них, в тому числі відносяться особи, які надали завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції. Дана норма є спеціальною та підлягає обов'язковому застосуванню у випадку виявлення вищевказаних фактів.

Врахоуючи вищенаведене суд вважає, що Поліцейською комісією 11.05.2017 обґрунтовано прийняте рішення, оформлене протоколом № 3, яким скасовано рішення Поліцейської комісії від 28.02.2017 № 1 про рекомендацію ОСОБА_4 на зайняття вакантної посади оперуповноваженого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, як передчасне та таке, що прийняте без врахування вимог ст. 55 Закону № 580.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до відомості Поліцейської комісії, рішенням, оформленим протоколом від 28.02.2017 № 1, на зайняття вакантної посади оперуповноваженого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було рекомендовано двох кандидатів: ОСОБА_4 (№ 39) та ОСОБА_7 (№ 40) (а.с. 196-200).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону № 580 на вакантну посаду поліцейського призначається переможець конкурсу в разі його проведення.

Призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України (ч. 1 ст. 47 Закону № 580).

Згідно із ч. 2 ст. 47 Закону № 580, у разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону (ч. 1 ст. 58 Закону № 580).

Відповідно до Положення про ГУНП в Чернігівській області, затверджене наказом Національної поліції України № 42 від 06.11.2015 (а.с. 182-188), начальникові ГУНП в Чернігівській області надано право приймати рішення щодо прийому на службу, проходження служби та звільнення зі служби осіб, відповідно до номенклатури посад Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Отже, в силу вищевикладеного начальник ГУНП в Чернігівській області є уповноваженим представником роботодавця (держави) щодо прийняття рішення про прийом на службу та звільнення зі служби осіб, які визнані переможцями конкурсу.?

Однак, суд звертає увагу, що жоден з наданих позивачем доказів не вказує на те, що ОСОБА_4 отримав статус «переможець конкурсу». Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, в документах Поліцейської комісії позивач визначений як «рекомендований», та само як і ОСОБА_7

За наведених обставин, з урахуванням положень Закону № 580, суд вважає, що начальник ГУНП в Чернігівській області мав право обрати серед двох рекомендованих кандидатів і прийняти рішення щодо прийому на службу та призначення на посаду одного із них, відповідно до номенклатури.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення поліцейської комісії ГУНП в Чернігівській області, викладеного в протоколі від 11.05.2017 № 3, слід відмовити.

Щодо посилань представника позивача, що ГУНП в Чернігівській області до матеріалів справи було долучено витяги із рішення Поліцейської комісії, оформлені протоколом від 11.05.2017 № 3, в резолютивній частині яких зазначено різні дати рішень, які скасовуються (а.с. 125 зворот, 138), суд зазначає таке.

Судом було встановлено, що 11.05.2017 Поліцейська комісія здійснювала проведення засідань двічі. За наслідками засідань було складено протоколи № 2 та № 3. Готуючи копію оскаржуваного протоколу, представником відповідача було помилково надано до суду витяг із протоколу № 3 та останній аркуш протоколу № 2, у звязку із чим виникли розбіжності в датах рішення, яке скасовується.

Судом було досліджено наданий представником Поліцейської комісії в повному обсязі протокол від 11.05.2017 № 3 та зясовано, що дата рішення, яке скасовується, зазначена вірно, - 28.02.2017 (а.с. 201-205).

Вимога ОСОБА_4 про зобовязання відповідача виконати рішення поліцейської комісії ГУНП в Чернігівській області від 28.02.2017 щодо призначення його на посаду оперуповноваженого Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області не може бути задоволена, оскільки є похідною від першої вимоги, у задоволенні якої судом відмовлено.

Відповідно до приписів статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представниками Головного управління національної поліції в Чернігівській області та Поліцейської комісії при розгляді даної справи.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна