Справа № 161/11151/17
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/873/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Бортнюку А.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача Мандзюка Д.А.

представника відповідача Гаврилишина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку лейтенанта поліції Мандзюка Дмитра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що у відповідності до постанови від 16.07.2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що користувався засобом зв'язку, тримаючи його в руці на перехресті вулиць Зв»язківців-К.Карого у м.Луцьку .

Вказує, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки цього не робив, а тому вважає, що в його діях відсутнє порушення ПДР, у зв'язку з чим просив постанову скасувати. При цьому, не було допитано очевидців, не взято до уваги його пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві та просив задовольнити.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та відеозапис з місця події, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 16.07.2017 року вбачається, що позивач користувався засобом зв'язку, тримаючи його в руці на перехресті вулиць Зв»язківців-К.Карого у м.Луцьку, чим порушив п.9.2 «д» Правил дорожнього руху України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 2).

Згідно ч 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не зазначив і не представив суду доказів неправомірності дій інспектора поліції при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, пояснення позивача та його представника спростовуються показаннями інспектора поліції Мандзюка Д.А, допитаного в якості свідка, який у стверджувальні формі, чітко та послідовно вказав на знаходження телефону в руці позивача під час руху автомобіля, який рухався їм назустріч і тим самим його використання, а також відеозаписом із відеореєстратора автомобіля .

Інші доводи та пояснення представника позивача не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими доказами і надані пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідача, а тому суд їх розцінює як намагання позивача ухилитись від відповідальності за дане порушення.

Отже, за таких обставин суд приходить до висновку, що хоча й відповідач не вказав яким чином конкретно використовував позивач телефон, тримаючи його у руці під час руху, однак такий факт вже створював потенційну небезпеку для інших учасників дорожнього руху, а також всі передумови можливого скоєння аварійної ситуації для позивача і відволікання від дорожньої обстановки .

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача неправомірних дій при винесенні оскаржуваної постанови та вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 71, 158, 159, 161, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. 268, 263 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку лейтенанта поліції Мандзюка Дмитра Анатолійовича про скасування постанови від 16.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М.Кихтюк