Справа № 807/108/17
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2017 рокум. Ужгород№ 807/108/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Стенавська А.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Головне управління Національної поліції у Закарпатській області, представник - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не вчинення дій з приводу розгляду по суті заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ при обставинах, повязаних з виконанням службових обовязків та зобовязання розглянути заяву, підготувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в сумі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2017 року відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016р. № 4, про що позивача повідомити з метою подання ним заяви про виплату грошових коштів згідно встановленої форми.

В судовому засіданні позивач та представник позивача уточнили позовні вимоги та просили визнати протиправною бездіяльність щодо не вчинення дій з приводу розгляду по суті заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ при обставинах, повязаних з виконанням службових обовязків та зобовязання розглянути заяву.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали уточнений позов та просили задовольнити уточнені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. З 07.11.2015 року позивача було звільнено зі служби УДАІ УМВС України в Закарпатській області та прийнято на службу до Національної поліції України. 19.02.2014 року у період проходження служби в органів внутрішніх справ УДАІ УМВС України в Закарпатській області, при обставинах пов'язаних з виконанням службових обов'язків позивач отримав тілесні ушкодження, що підтверджується Актом №55 про нещасний випадок від 11.04.2014 року. Так, 20.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманою травмою під час виконання службових обов'язків. Однак, листом відповідача від 02.11.2016 року №611/106/5-2016 позивача було повідомлено, що виплата зазначеної допомоги буде проведена після вирішення певних процедурних питань на рівні МВС України та за рахунок асигнувань, передбачених у державному бюджеті на зазначені цілі для Національної поліції. Таким чином, позивач та представник позивача просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення уточненого позову з мотивів викладених в наданому запереченні на позовну заяву, вказавши на наступне. Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, а у відповідності до Закону України "Про національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою. Таким чином, представник відповідача наголошував в судовому засіданні, що право на отримання вказаної одноразової допомоги мають виключно працівники поліції, що отримали таку травму під час проходження служби в поліції. Оскільки, позивачем були отримані тілесні ушкодження в період проходження служби при обставинах пов'язаних з виконанням службових обов'язків перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ (міліції), а тому право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) встановлених ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" позивач не має. За таких обставин, представник відповідача просив відмовити в задоволенні уточнених позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 1993 року працював в органах внутрішніх справ України.

У зв'язку з реформуванням органів внутрішніх справ України, 07.11.2015 року позивача було звільнено зі служби в УДАІ УМВС України в Закарпатській області та прийнято на службу до Національної поліції України.

Наказом відповідача від 30.05.2016 року № 81 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції з 30.05.2016 року за п. 7 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням) (а.с. 13).

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, 19.02.2014 року у період проходження служби в УДАІ УМВС України в Закарпатській області, при обставинах, пов'язаних з виконанням службових обов'язків, позивач отримав тілесні ушкодження такого характеру, а саме: політравма - ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м'яких тканин голови, забій грудної клітини зліва, пошкодження внутрішньо-бокової зв'язки правого колінного суглобу, садна 1 пальця правої кисті, ділянки лівого гомілково-ступневого суглобу.

Зокрема, як зазначено в Акті про нещасний випадок (у тому числі поранення) позивача від 11.04.2014 року № 55, затвердженому в.о. начальника УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4, 18.02.2014 року на виконання наказів МВС України від 17.02.2014 року № 130 "Про відрядження окремих працівників ДАІ до ГУМВС в місті Києві" та УМВС України в Закарпатській області від 18.02.2014 року № 192 "Про відрядження працівників УДАІ УМВС України в Закарпатській області до ГУМВС України в місті Києві", з метою оптимізації роботи та надання практичної допомоги підрозділам УДАІ ГУМВС в м. Києві в забезпеченні охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху, у розпорядження ГУМВС України в м. Києві на період з 18.02.2014 року по 04.03.2014 року було відряджено в якості керівника групи позивача - старшого інспектора відділу організації роботи дорожньо-патрульної служби УДАІ УМВС з групою працівників підрозділів Державтоінспекції УМВС України в Закарпатській області (а.с. 18-19). 19.02.2014 року близько 01:30 годин на автодорозі "Київ-Чоп", поблизу с. Біла Криниця, Рівненської області, неподалік АЗС "Сокар", невідомі особи у кількості близько 200 чоловік перегородили проїжджу частину дороги та примусово зупинили автомобіль з працівниками міліції (а.с. 18). Після зупинки транспортного засобу зазначені невідомі особи почали за одяг та тримаючи за різні частини тіла витягувати працівників ДАІ із салону мікроавтобуса на вулицю погрожуючи фізичною розправою із застосуванням зброї (а.с. 18). Як повідомили опитані працівники ДАІ, що під час виходу з автобуса на вулицю, невідомі особи, які обступили автомобіль, заподіюючи їм тілесні ушкодження та погрожуючи застосуванням зброї, силоміць виривали у працівників ДАІ табельну вогнепальну зброю та спорядження до неї. На вулиці також невідомі особи руками та ногами продовжували заподіювати тілесні ушкодження у різні частини тіла працівникам міліції. У ході виниклої сутички невідомі громадяни, з погрозами застосування зброї, заволоділи табельною вогнепальною зброєю працівників ДАІ та заподіяли їм тілесні ушкодження (а.с. 18).

Згідно Свідоцтва про хворобу № 94 від 30.05.2016 року, виданого Військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Закарпатській області", позивач перебував на стаціонарному лікуванні в т.в. СМЗ УМВС України в Закарпатській області, а 12.03.2014 року в умовах ЗОКЛ ім. А. Новака йому було проведено операцію: артротомія, меніскектомія медіального меніску правого колінного суглобу (а.с. 17).

Так, згідно постанови військово-лікарської комісії позивач обмежено придатний до військової служби, а травма пов'язана з виконанням службових обов'язків (а.с. 17).

Відповідно до Довідок про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0012153, АГ № 0012154, виданих МСЕК 06.09.2016 р. №54, №55, ступінь втрати професійної працездатності позивача складає п'ятнадцять відсотків, дата встановлення страхового випадку - 30 травня 2016 року, причина втрати професійної працездатності - захворювання, пов'язане з проходженням служби (а.с. 16).

Таким чином, позивач звернувся 20.09.2016 року до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку з отриманою травмою під час виконання службових обов'язків (а.с. 14). До заяви позивачем були надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в самій заяві (а.с. 14).

Листом відповідача від 20.11.2016 року №611/106/5-2016 позивача було повідомлено, що у зв'язку з невизначеністю окремих норм соціального захисту колишніх працівників поліції керівництвом МВС України було прийнято рішення про врегулювання питання призначення та виплати зазначеної допомоги шляхом внесення змін до наказу МВС України від 11.01.2016 року № 4 (а.с. 21). Згідно листа від 20.11.2016 року №611/106/5-2016, оскільки порядок призначення одноразової грошової допомоги поліцейським, з числа колишніх працівників міліції, потребує внесення змін до відповідних розпорядчих документів, тому виплата зазначеної допомоги буде проведена після вирішення певних процедурних питань на рівні МВС України та за рахунок асигнувань, передбачених у державному бюджеті на зазначені цілі для Національної поліції (а.с. 21).

У відповідності до ч. 1 ст. 100 Закону України "Про національну поліцію" визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров'я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно до ч. 2 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 11.01.2016 року №4 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" (далі - Наказ №4) визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

У відповідності до ч. 3 Розділу ІІІ Наказу №4 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до ч. 1 Розділу ІV Наказу №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення ОГД, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно ч. 2 Розділу ІV Наказу №4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, згідно вище викладених правових норм, керівник відповідача зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк прийняти одне з наступних рішень, а саме: рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Так, позивачем у відповідності до вимог ч. 3 Розділу ІІІ Наказу №4 було подано за останнім місцем служби, а саме: до відповідача заяву від 20.09.2016 року про виплату ОГД (а.с. 14).

Однак, відповідачем в порушення вимог Розділу ІV Наказу №4, було надано письмове повідомлення із зазначенням мотивів відмови у виплаті ОГД - листом від 02.11.2016 року №611/106/5-2016 (а.с. 21), а отже з порушенням строку прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вище викладеного суд приходить висновку, про наявність в діях відповідача протиправної бездіяльності щодо не вчинення у строки визначені чинним законодавством України дій з приводу розгляду по суті заяви позивача про виплату ОГД у разі втрати працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ при обставинах, повязаних з виконанням службових обовязків.

Щодо твердження представника відповідача про те, що оскільки, позивачем були отримані тілесні ушкодження в період проходження служби при обставинах пов'язаних з виконанням службових обов'язків перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ (міліції), а тому у нього відсутнє право на отримання ОГД встановленої ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", суд констатує наступне.

Як вбачається з листа відповідача від 02.11.2016 року №611/106/5-2016 року, виплата ОГД буде проведена відповідачеві після вирішення певних процедурних питань на рівні МВС України та за рахунок асигнувань, передбачених у державному бюджеті на зазначені цілі для Національної поліції, оскільки порядок призначення ОГД поліцейським з числа колишніх працівників міліції, потребує внесення змін до відповідних розпорядчих документів (а.с. 21).

Так, право на отримання ОГД в разі втрати працездатності поліцейським передбачено положеннями ст.ст. 97-101 Закону України "Про національну поліцію" та реалізуються в порядку та на умовах визначених Наказом №4.

У відповідності до ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції; 3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності; 6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Разом з тим, згідно абз. 3 п. 15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Отже, на момент звернення позивача до відповідача із заявою від 20.09.2016 рокупро виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності,чинним законодавством України було визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", що спростовує твердження відповідача про невизначеність порядку призначення одноразової грошової допомоги поліцейським, з числа колишніх працівників міліції без внесення змін до відповідних розпорядчих документів.

Згідно ч. 7 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Положеннями пп. 2 п. 2 Порядку № 850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Так, датою втрати працездатності позивача є 30.05.2016 року (а.с. 16).

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Оскільки, позивача наказом відповідача від 30.05.2016 року №81 о/с було звільнено зі служби в поліції з 30.05.2016 року, таким чином, останнім днем служби позивача в поліції, згідно вимог ч. 3 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є 30.05.2016 року.

Отже, на момент виникнення права на отримання грошової допомоги, а саме: 30.05.2016 року позивач проходив службу в поліції.

Окрім цього, відповідно п. 6 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.06.2017 року № 2097-VIII) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Також, пункт 5 розділу І Наказу №4 доповнено підпунктом 4, згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 р. № 916, а саме: значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно абз. 2 п. 3 Розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському" від 08.06.2017 року № 2097-VIII Кабінету Міністрів України у місячний строк з дня опублікування цього Закону забезпечити прийняття та приведення у відповідність із цим Законом нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади.

Таким чином, на момент розгляду справи по суті, як Законом України "Про національну поліцію" так і Наказом №4 визначено в якості підстави для призначення одноразової грошової допомоги втрату поліцейським працездатності, що пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

За наведених обставин, уточнені позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а уточнений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області - задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо не вчинення дій з приводу розгляду по суті заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ при обставинах, повязаних з виконанням службових обовязків.

3. Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ при обставинах, повязаних з виконанням службових обовязків.

4.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_5

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 12 вересня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 15 вересня 2017 року.