Справа № 479/432/16-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 479/432/16-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кондрачук А.П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шеметенко Л.П.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївської області на постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївської області про визнання наказу протиправним, поновлення на публічні службі та виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу -,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулася до суду з позовом до Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївської області про визнання наказу протиправним, поновлення на публічній службі та виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, вказуючи, що наказом № 12 від 23 травня 1991 року Кривоозерської ДПІ її призначено на посаду державного інспектор відділу податкообкладення державних і спільних підприємств.

Постановою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27 червня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Южноукраїнська ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївської області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає часткового задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

23 травня 1991 року згідно даних трудової книжки наказом № 12 Кривоозерської ДПІ ОСОБА_3 призначено на посаду державного інспектора відділу податкообкладення державних і спільних підприємств Кривоозерської державної податкової інспекції.

В подальшому, в результаті реорганізації вона працювала в Кривоозерському відділенні Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області на посаді головного державного інспектора. Наказом Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області № 101-0 від 11 травня 2016 року її звільнено з займаної посади в зв'язку з реорганізацією на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, підстава: попередження про наступне вивільнення від 11 березня 2016 року в зв'язку з реорганізацією.

11 березня 2016 року прийнято наказ № 152 «Про попередження працівників Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області про наступне вивільнення з метою реалізації п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби», керуючись п. 7 Положення про ДФС України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2014 року № 236 та Порядком здійснення заходів пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, на виконання наказу ДФС України від 24 лютого 2016 року № 168 «Про реорганізацію територіальних органів ДФС у Миколаївській області» у зв'язку з реорганізацією Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області шляхом приєднання до Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області та у відповідності до ст. 49-2 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 1 Наказу від 11 березня 2016 року Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № 152 працівників попереджено про наступне вивільнення їх із займаної посади згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 2 Наказу передбачено, головному державному інспектору з питань з роботи з персоналом Буряковій В.М. забезпечити надання звіту про заплановане вивільнення працівників до Первомайського міськрайонного центру зайнятості, не пізніше ніж за два місяці до вивільнення працівників.

Наказом ДФС України № 168 від 24 лютого 2016 року «Про реорганізацію деяких територіальних органів ДФС у Миколаївській області» п. 4 передбачено: реорганізувати Первомайську ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області шляхом приєднання до Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївської області.

Наказом ДФС України № 229 від 18 березня 2016 року передбачено численність працівників ДФС в областях викласти в новій редакції, керівникам ДФС областей забезпечити:

П. 2.1 надання до ДФС на затвердження переліку змін до організаційної структури та штатного розпису підпорядкованих органів;

П. 2.2. затвердження у встановленому порядку організаційної структури та штатних розписів підпорядкованих ДПІ термін - 22 березня 2016 року Южноукраїнської ДПІ - 106 працівників.

Наказом Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області від 25 лютого 2016 року № 114 «Про реорганізацію Первомайської ОДПІ передбачено: розпочати процедуру реорганізації шляхом приєднання до Южноукраїнської ОДПІ, вжити комплекс заходів щодо попередження звільнення працівників згідно законодавства.

11 травня 2016 року Наказом №101-0 головного державного інспектора Кривоозерського відділення ОСОБА_3 звільнено у зв'язку з реорганізацією на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Не погоджуючись з вищевказаним Наказом про звільнення позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що реорганізація підприємства і скорочення штату працівників не є тотожними, таким чином оскаржуваний Наказ, яким позивачка звільнено із займаної осади, є неправомірним та підлягає скасуванню, а позивачка підлягає поновленню на посаді головного державного інспектора Кривоозерського відділення Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу законів про працю України, однак вважає за необхідним скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції від 27 червня 2017 року виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27 червня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів частково погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Вирішуючи спірне питання, судом першої інстанції не враховано, що розгляд та вирішення даної справи не належить до компетенції Кривоозерського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а також щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Аналіз даної норми дає можливість дійти висновку, що місцевим загальним судам як адміністративним підсудні справи за адміністративними позовами фізичних осіб до відповідного суб'єкта владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

В свою чергу частиною 2 вищезазначеної статті Кодексу встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади.

Колегія суддів встановлено, що в даному випадку позивач звернувся до суду з позовом до Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївської області про визнання наказу протиправним, поновлення на публічні службі та виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, що не відноситься до правил предметної підсудності зазначених в пунктах 2 та 4 ч.1 ст. 18 КАС України, таким чином даний спір за суб'єктним складом підсудний окружному адміністративному суду.

Суд першої інстанції не встановив дані обставини, за яких позов має бути повернутий позивачеві, що призвело до ухвалення судового рішення неповноважним судом, що тягне за собою скасування постанови із прийняттям нового судового рішення.

Розглядаючи спір по суті заявлених вимог судом апеляційної інстанції встановлено, що 11 травня 2016 року Наказом №101-0 головного державного інспектора Кривоозерського відділення ОСОБА_3 звільнено у зв'язку з реорганізацією на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 42 Кодексу законів про працю України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці передбачено, що переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Під час звільнення працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації праці, в тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватися гарантій, передбачених статтею 49-2 КЗпП України. Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, та за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади, які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 1 березня 2017 року, 23 березня 2016 року (справи № 6-2485цс16, 6-2748цс15, 6-2487цс15 ).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, при звільненні позивачки з роботи, в порушення вимог вищезазначених норм законодавства, будь-яких інших вакантних посад ОСОБА_3 запропоновано не було.

Окрім того, згідно протоколу № 4 засідання комісії з визначення працівників, які мають переважне право про залишення на роботі Первомайської ОДПІ від 10 травня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 звільнено відповідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, оскільки інші головні державні інспектори мають більш високу продуктивність праці: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що згідно даних звіту про наявність переважного права та надання пропозицій вакантних посад Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївської області, наданого представником відповідача, у ОСОБА_3 стаж державної служби складає 24,42 років, стягнення не накладалися, вона не відноситься до пільгової категорії працівників, в 2013 році підвищувала свою кваліфікацію, має більший стаж роботи, чим інші працівники ОСОБА_5, ОСОБА_6, які мають стаж роботи 8,17 роки та 5,42 роки, але залишені на посадах головних державних інспекторів.

Більш того, колегією суддів встановлено, що відповідно наявного в матеріалах справи штатного розпису Южноукраїнської ОДПІ станом на 6 травня 2016 року були вакантні посади заступника начальника - начальника Врадіївського, Доманівського, Кривоозерського, Первомайського відділів ДПІ, які позивачці не були запропоновані та вакантна посада станом на 12 травня 2016 року - головного державного податкового ревізора-інспектора, яка запропонована ОСОБА_9, а не позивачці при звільненні.

Пунктом 19. Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06 листопада 1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпПУ, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Аналізуючи вищевикладені обставини справи та вказані норми законодавства колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що реорганізація підприємства і скорочення штату працівників не є тотожними, таким чином згідно прийнятих наказів відбулася реорганізація підприємства, а не скорочення штату, та звільнення ОСОБА_3 відбулося в зв'язку з реорганізацією установи.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що ні до суду першої ні до суду апеляційної інстанції відповідачем так і не надано відповідь на запити щодо надання наказу про скорочення штату працівників Первомайської ОДПІ 16 червня 2017 року. При цьому, 16 червня 2017 року згідно листа № 1774 ГУ ДФС У Миколаївській області повідомило, що в результаті реорганізації територіальних органів ДФС та внесених змін, Первомайська ОДПІ була реорганізована шляхом приєднання до Южноукраїнської ОДПІ.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом визнання оскаржуваного наказу Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській №101-0 від 11 травня 2016 року про звільнення позивачки з займаної посади протиправним та поновленні її на посаді. А також шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не встановив обставини, за яких позов має бути повернутий позивачеві, що призвело до ухвалення судового рішення неповноважним судом, що тягне за собою скасування постанови із прийняттям нового судового рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Кривоозерського районного судк Миколаївської області від 27 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївської області про визнання наказу протиправним, поновлення на публічні службі та виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати наказ Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області № 101-0 від 11 травня 2016 року про звільнення ОСОБА_3 з посади головного державного інспектора Кривоозерського відділення у зв'язку з реорганізацією на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України - незаконним та скасувати його.

Поновити ОСОБА_3 на посаді головного державного інспектора Кривоозерського відділення Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївської області з 11 травня 2016 року.

Стягнути з Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївської області на користь ОСОБА_3 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на роботі з 11 травня 2016 року по 27 червня 2017 року 49 578 грн. 60 коп. з відрахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Рішення суду про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше чим за один місяць в сумі 3 479 грн. 20 коп. - підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївської області в доход держави судовий бір в сумі 1 920 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 вересня 2017 року.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шеметенко Л.П.

Суддя: Семенюк Г.В.