Справа № 808/288/17
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року (10 год. 30 хв.)Справа № 808/288/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Фесик А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОДОНІТ»

до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.07.2015,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОДОНІТ» (надалі позивач або ТОВ «ПОДОНІТ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі відповідач або Запорізька ОДПІ), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2015 щодо визначення податкового зобовязання з акцизного податку у розмірі 38747,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 9686,75 грн.

В адміністративному позові (а.с.4-8, 99-102, 125-126) зазначено, що в період часу з 24.06.2015 по 26.06.2015 ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проводилась позапланова виїзна перевірка ТОВ «ПОДОНІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні та сплаті акцизного податку з роздрібного продажу нафтопродуктів за період з 01.01.2015 по 30.04.2015. За результатами вказаної перевірки складено акт №64/22-01/35421152 від 06.07.2015, згідно з яким встановлено факт заниження підприємством акцизного податку на суму 45097,00 грн. та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2015, яким підприємству донараховано суму акцизного податку у розмірі 43915,00 грн. Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, підприємством підготовлено та подано первинну скаргу до ГУ ДФС у Запорізькій області, яку залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2015 без змін. ТОВ «ПОДОНІТ», обґрунтовуючи неправомірність висновків акту ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя №64/22-01/35421152 від 06.07.2015 вказував на те, що природний газ за кодом товару по УКТЗЕД НОМЕР_1, не є підакцизним товаром та не повинен обкладатися підакцизним збором. Перевіркою ж встановлено невірне визначення вартості підакцизних товарів до оподаткування, що виникло у зв'язку з невірним визначенням вартості (з податком на додану вартість) підакцизних товарів для комерційного використання. Реалізовуючи природний газ за кодом товару по УКТЗЕД НОМЕР_1, який не є підакцизним товаром, у касових чеках підприємства не відображувався акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів. У звязку з цим, в звітах РРО вартість нафтопродуктів, реалізованих через АЗС (у т.ч. згідно талонів та відомостей на відпуск нафтопродуктів) була частково віднесена до вартості реалізованих товарів для комерційного використання, яка не оподатковується акцизним збором бо має код по УКТЗЕД НОМЕР_1. ТОВ «ПОДОНІТ» на підставі вказаної класифікації товару Код по УКТЗЕД НОМЕР_1, декларувало суми акцизного податку, вказуючи в ОСОБА_3 суми акцизного податку по строчці 11 «Інші підакцизні товари». На підставі позапланової виїзної перевірки (акт №64/22-01/35421152 від 06.07.2015) ТОВ «Подоніт» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні та сплаті акцизного податку з роздрібного продажу нафтопродуктів за період з 01.01.2015 по 30.04.2015 встановлено його заниження на загальну суму 45097 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: січень 2015 року у сумі 8178 грн., лютий 2015 року у сумі 12326 грн.; березень 2015 року у сумі 13954 грн.; квітень 2015 року у сумі 10640 грн. До вищевказаних сум заниження, було включено категорію товару - природний газ за Кодом товару по УКТЗЕД НОМЕР_1 газ метан, який не є підакцизним товаром та не повинен обкладатися підакцизним збором. Сума неправомірного визначення встановленого відповідачем заниження за відповідні податкові періоди складає: січень 2015 року у сумі 6305 грн. лютий 2015 року у сумі 7848 грн.; березень 2015 року у сумі 13954 грн. квітень 2015 року у сумі 10640 грн. в загальній сумі 38747,00 грн. Таким чином, висновки ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя, вказані в акті №64/22-01/35421152 від 06.07.2015, на думку позивача, є неправомірними в частині визначення встановленого відповідачем заниження за період січень, лютий, березень, квітень 2015р. в загальній сумі 38747,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представником відповідача подано до суду письмові заперечення (а.с.59-61), в яких зазначено, що позовні вимоги ТОВ «ПОДОНІТ» обґрунтовує тим, що операції з реалізації пального та паливно-мастильних матеріалів не є обєктом оподаткування акцизним податком відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України. ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя з 24.06.2015 по 26.06.2015 здійснено позапланову виїзну перевірку позивача. За результатами перевірки складено Акт перевірки №64/22-01/35421152 від 06.07.2015 та ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2015. Перевірка проводилася за період з 01.01.2015 по 30.04.2015. В цей період ТОВ «ПОДОНІТ» здійснювало реалізацію пального та паливно-мастильних матеріалів через АЗС. ОСОБА_3 позивач проводив за готівкові кошти через зареєстровані та опломбовані реєстратори розрахункових операцій. У ході перевірки ТОВ «ПОДОНІТ» (розділ 3.1 Акту перевірки - визначення вартості підакцизних товарів) на підставі первинних документів (z-звітів, звіту за період, книг обліку розрахункових операцій, податкових та договорів зберігання) встановлено: позивач частково відніс вартість реалізованих через АЗС нафтопродуктів (у т.ч. згідно талонів та відомостей на відпуск нафтопродуктів) до вартості підакцизних товарів для комерційного використання, які не оподатковуються акцизним збором на загальну суму 878289,2 грн.: січень 151440,0 грн.; лютий 234980,0 грн.; березень 279079,2 грн.; квітень 212790,0 грн. Як наслідок, позивачем за деклараціями, які подано до ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя, занижено вартість підакцизних товарів до оподаткування на загальну суму 878289,2 грн. Заниження вартості підакцизних товарів до оподаткування на загальну суму 878289,2 грн. призвело до заниження позивачем акцизного податку. Розмір акцизного податку складає 5% від вартості реалізованих підакцизних товарів. Відповідно до податкових періодів акцизний податок позивачу визначено у наступному розмірі: січень 2015р. в сумі 7572,0 грн.; лютий 2015р. в сумі 11749,0 грн.; березень 2015р. в сумі 13954,0 грн.; квітень 2015р. в сумі 10640,0 грн. Отже, загальна сума грошового зобовязання за основним платежем складає 43915 грн. Розмір штрафної (фінансової) санкції позивачу нараховано як 25% від розміру грошового зобовязання за основним платежем (43915 грн.) і складає 10978,75 грн. Таким чином, ТОВ «ПОДОНІТ» було порушено: 1) пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України «Об'єктами оподаткування є операції з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів»; 2) п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України «Датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, відвантаження, фізичного відпуску товару, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар». Відповідач, посилаючись на «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджені 20.12.1997 постановою Кабінету Міністрів України №1442, наполягає на тому, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через паливо-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу. Відтак, поняття «господарська діяльність» та «комерційна діяльність» не є тотожними. Комерційне використання ПММ передбачене для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, тоді як позивач здійснював саме таку роздрібну реалізацію пального на АЗС саме кінцевим споживачам. Згідно листа ДФС України від 20.01.2015 №1519/7/99-99-19-03-03-17, акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів повинен відображатись у розрахунковому документі (фіскальному чеку) як окрема податкова група, що відповідає вимогам щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 №199, якими визначено формат та розрядність даних, що зберігається у фіскальній пам'яті РРО, у якому передбачено відображення не менше 6 груп з оподаткування товарів (послуг).

З урахуванням пп.3.5 п.3 «Положення про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого 01.12.2000 наказом ДПА України №614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за №105/5296, рядок 9 розрахункового документа (назва податку, літерне позначення ставки податку, ставка податку у відсотках, сума податку) може повторюватися відповідно до кількості податкових груп, тобто не менше 6. Отже, акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів повинен відображатись у розрахунковому документі (фіскальному чеку) як окрема податкова група. Ставка (розмір) акцизного податку вже закладена в ціні товару пального та відображена на АЗС як ціна пального. При цьому, диференціації цін пального на АЗС для комерційного чи некомерційного (особистого) використання немає. Отже, через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів, кінцевому споживачеві (пункт 2 Правил №1442 та ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять»), а тому такі операції оподатковуються акцизним податком відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України у розмірі 5% від вартості підакцизних товарів.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов позивача таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя в період часу з 24.06.2015 по 26.06.2015 ГУ ДФС у Запорізькій області проводилась позапланова виїзна перевірка ТОВ «ПОДОНІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні та сплаті акцизного податку з роздрібного продажу нафтопродуктів за період з 01.01.2015 по 30.04.2015. За результатами вказаної перевірки складено акт №64/22-01/35421152 від 06.07.2015 (а.с.9-24; 68-83).

У висновках акту перевірки №64/22-01/35421152 від 06.07.2015, зокрема, зазначено: «… Перевіркою встановлено порушення пп.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України (…) в наслідок чого підприємством занижено акцизний податок на загальну суму 45 097 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: січень 2015 року у сумі 8178 грн.; лютий 2015 року у сумі 12326 грн.; березень 2015 року у сумі 13954 грн.; квітень 2015 року у сумі 10640 грн. …» (а.с.17, 76).

Результатом розгляду складеного ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя акту перевірки №64/22-01/35421152 від 06.07.2015 стало прийняття відносно ТОВ «ПОДОНІТ» податкового повідомлення-рішення № від 21.07.2015 яким позивачу збільшено грошове зобовязання з акцизного податку у розмірі 43915,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 10978,75 грн. (а.с.34).

Надані відповідачем ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки №64/22-01/35421152 від 06.07.2015 не стосуються ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя (а.с.85-86). ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій саме по податковому повідомленню-рішенню № від 21.07.2015.

За змістом акту перевірки №64/22-01/35421152 від 06.07.2015, наданому сторонами до суду: «… Перевіркою повноти нарахування вартості підакцизних товарів до оподаткування за ігріод з 01.01.2015 по 30.04.2015 встановлено його заниження на загальну суму 901939,20 грн. у т.ч. за період: січень 163550 грн., лютий 246520 грн., березень 279079,2 грн., квітень 212790 грн. […] Перевірка достовірності відображених показників у поданих деклараціях акцизного податку за період січень квітень 2015р. проводилась на підставі первинних документів: z-звітів (денні звіти РРО), звіт за період, книг обліку розрахункових операції, податкові та видаткові наклади і звіти про рух пального, договори зберігання. Перевіркою встановлено невірне визначення вартості підакцизних товарів до оподаткування що виникло у звязку з невірним визначенням вартості (з податком на додану вартість) підакцизних товарів для комерційного використання. 1) Перевіркою відображеного у графі 4 «Вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торговельній мережі в тому числі від реалізації товарів для комерційного використання» встановлено його завищення на загальну суму 901939,20 грн.: січень 163550 грн. (бензини моторні на суму 21066 грн., інші нафтопродаж на суму 16383 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари на суму 126101 грн.); лютий 246520 грн. (бензини моторні на суму 19679 грн., інші нафтопродаж на суму 69561 грн. скраплений газ 316 грн., інші підакцизні товари на суму 156964 грн.); березень 279079,2 грн. (бензини моторні на суму 0 грн., інші нафтопродаж на суму 0 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари 279079,2 грн.); квітень 212790 грн. (бензини моторні на суму 0 грн., інші нафтопродаж на суму 0 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари 212790 грн.); 2) Перевіркою відображеного у графі 5 показника «Вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів до оподаткування» встановлено його заниження на загальну суму 901939,20 грн.: січень 163550 грн. (бензини моторні на суму 21066 грн., інші нафтопродаж на суму 16383 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари на суму 126101 грн.); лютий 246520 грн. (бензини моторні на суму 19 679 грн., інші нафтопродаж на суму 69 561 грн., скраплений газ 316 грн., інші підакцизні товари на суму 156964 грн.); березень 279079,2 грн. (бензини моторні на суму 0 грн., інші нафтопродаж на суму 0 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари 279079,2 грн.); квітень 212790 грн. (бензини моторні на суму 0 гри., інші нафтопродаж на суму 0 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари 212790 грн.) […] Відповідно до Правил №1442 розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Отже, при відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС провадиться операція з продажу пального кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є об'єктом оподаткування акцизним податком з роздрібних продажів відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Кодексу, здійснення якої документально підтверджується як для розрахункової операції оформлення відповідного розрахункового документу).

Таким чином, податкові зобовязання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків (готівкова, безготівкова), під час здійснення розрахункових операцій. Перевіркою встановлено, що згідно щоденних звітів РРО (додаток №1 до акту перевірки) вартість нафтопродуктів реалізованих через АЗС (у т.ч. згідно талонів та відомостей на відпуск нафтопродуктів) була частково віднесена до вартості реалізованих товарів для комерційного використання, яка не оподатковується акцизним збором, що суперечить чинному законодавству. Перевіркою встановлено укладання підприємством ТОВ «Подоніт» договору зберігання №ТДЗОГП-0902215 від 09.02.2015 з ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп», умови якого є зберігання товару, а саме нафтопродукту у кількості, зазначеній у актах приймання товару. Поклажодавець здійснює оплату по договору до 05 числа місяця, що йде за звітним на підставі, виставленого рахунку. Вартість зберігання складає 3636,5 грн. з урахуванням ПДВ. Договір дійсний до 31.12.2015. Згідно вищезазначеного договору через реєстратор розрахункових операцій за період з 01.01.2015 по 30.04.2015 проведено вартість підакцизних товарів з урахуванням сум за договором зберігання на загальну суму 97,23 грн., в т.ч. по періодах: лютий 37,7 грн.; березень 34,97 грн.; квітень 24,56 грн. Слід зазначити, що у касових чеках підприємства не відображується акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів. Таким чином, на порушення пп.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України […] підприємством занижено вартість підакцизних товарів до оподаткування на загальну суму 901939,20 грн.: січень 163550 грн. (бензини моторні на суму 21066 грн., інші нафтопродаж на суму 16383 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари на суму 126101 грн.); лютий 246520 грн. (бензини моторні на суму 19679 грн., інші нафтопродаж на суму 69561 грн., скраплений газ 316 грн., інші підакцизні товари на суму 156964 грн.); березень 279079,2 грн. (бензини моторні на суму 0 грн., інші нафтопродаж на суму 0 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари 279079,2 грн.); квітень 212790 грн. (бензини моторні на суму 0 гри., інші нафтопродаж на суму 0 грн., скраплений газ 0 грн., інші підакцизні товари 212790 грн.) …».

Відповідно до пп.14.1.172, пп.14.1.172-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: податкова консультація індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом; індивідуальна податкова консультація розяснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Позивачем надано до суду індивідуальну податкову консультацію, надану ДФС України саме ТОВ «ПОДОНІТ» за вих.№4810/6/99-99-21-05-15 від 02.03.2016, у якій, зокрема, зазначено: «… Державна фіскальна служба України за результатами розгляду запиту ТОВ «Подоніт» () від 29.01.2016 №08/19-1 про отримання податкової консультації щодо оподаткування акцизним податком газу природного, що класифікується за кодом НОМЕР_1 Української класифікації зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТЗЕД), який реалізується через автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію (далі АГНКС), повідомляє таке. […] Перелік підакцизних товарів, з яких справляється акцизний податок, ставки акцизного податку, що справляються з цих товарів, а також коди УКТЗЕД, за якими ці товари класифікуються, визначено пунктом 215.3 статті 215 Кодексу. Підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу встановлено, що акцизний податок справляється зі скрапленого природного газу, класифікованого за кодом НОМЕР_2 УКТЗЕД. Відповідно до Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом ДФС від 09.06.2015 № 401, до товарної позиції 2711 УКТЗЕД включаються сирі газоподібні вуглеводні, добуті у вигляді природних газів, або з нафти, або одержані хімічним шляхом. Ці вуглеводні є газоподібними за температури 15°С та за тиску 1013 мбар (101,3 кПа). Вони також можуть знаходитися у зрідженому стані під тиском в металевих контейнерах і, з дотриманням заходів безпеки, вони часто обробляються шляхом додання в них невеликих кількостей сильнозапашних речовин, що дають змогу виявити витік. Визначальним для класифікації природного газу у межах товарної позиції 2711 УКТЗЕД є його фізичний стан: за кодом НОМЕР_2 класифікується природний газ, який постачається (перебуває) у скрапленому (зрідженому) стані, а за кодом НОМЕР_1 - природний газ, що постачається газоподібному стані, у тому числі стиснений. Однозначна класифікація згідно з УКТЗЕД природного газу може бути здійснена лише на підставі документально підтвердженої інформації щодо фізичного стану, в якому перебуває газ, що зазначається у сертифікатах якості виробника, товаро-супровідних документах, висновках лабораторних досліджень тощо. Компресорна станція - об'єкт газотранспортної системи, призначений компримувати (стискати) газ (п.3 частини І Методики визначення виробничо-технологічних витрат природного газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики від 23.06.2008 №340). […] Стиснений природний газ для заправлення автомобілів повинен відповідати вимогам ГОСТ 27577-87 «Газ природный топливный сжатый для газобаллонных автомобилей. Технические условия», тобто максимальний тиск газу в балонах автомобіля складає 19,62 МПа, температура газу, що заправляється в балон, - не вище 40°С; вміст механічних домішок у газі - не більше 0,001 г/м3; температура точки роси газу за вологою та тиском 19,62 МПа - мінус 30°С (пп.2.1.8 п.2.1 розділу 2 Правил безпечної експлуатації та обслуговування обладнання автомобільних газонаповнювальних компресорних станцій (АГНКС), затверджених наказом Мінпраці від 29.07.2002 №369). Таким чином, природний газ, який при реалізації через АГНКС перебуває у газоподібному стані і згідно з УКТЗЕД класифікується за кодом НОМЕР_1, не належить до підакцизних товарів, і при його реалізації акцизний податок не сплачується. …» (а.с.118-119).

У наданих позивачем доповненнях та уточненнях до позовної заяви, зокрема, зазначено: «… ТОВ «ПОДОНІТ» реалізовувало природний газ отриманий від постачальника ПАТ «Запоріжгаз» по договору №ТП-ПР-11206 від 01.08.2014, що підтверджується актами приймання-передачі (№ЗП3447 від 28.02.2015, №ЗП-5373 від 31.03.2015, №ЗП7431 від 30.04.2015, №ЗП-1580 від 31.01.2015). В вищевказаних актах в колонці код товару по УКТЗЕД вказаний код НОМЕР_1, що має суттєве значення для визначення обєкту оподаткування акцизним податку. За період з 01.01.2015 по 30.04.2015 ТОВ «ПОДОНІТ» задекларовано акцизного податку у сумі 340443 грн. Так, природний газ за кодом товару по УКТЗЕД НОМЕР_1 не належить до підакцизних товарів, що визначено законодавством та підтверджено податковою консультацією від 02.03.2016 №4810/6/99-99-21-0515. В даній податковій консультації окрім іншого визначено, що природний газ, який при реалізації через АГНКС перебуває у газоподібному стані і згідно з УКТЗЕД класифікується за кодом НОМЕР_1, не належить до підакцизних товарів, і при його реалізації акцизний податок не сплачується. […] ТОВ «ПОДОНІТ» на підставі вказаної класифікації товару Код по УКТЗЕД НОМЕР_1, декларувало суми акцизного податку, вказуючи в ОСОБА_3 суми акцизного податку по строчці 11 «Інші підакцизні товари». Реалізовуючи природний газ за Кодом товару по УКТЗЕД НОМЕР_1, який не є підакцизним товаром, у касових чеках підприємства не відображувався акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів. У звязку з цим, в звітах РРО вартість нафтопродуктів реалізованих через АЗС (у т.ч. згідно талонів та відомостей на відпуск нафтопродуктів) була частково віднесена до вартості реалізованих товарів для комерційного використання, яка не оподатковується акцизним збором бо має код по УКТЗЕД НОМЕР_1. …» (а.с.99-102).

Вказані відомості підтверджені позивачем документально, надано до суду: договір №ТП-ПР-11206 від 01.08.2014, акти приймання-передачі (№ЗП3447 від 28.02.2015 №ЗП-5373 від 31.03.2015, №ЗП7431 від 30.04.2015, №ЗП-1580 від 31.01.2015; Декларацію з акцизного податку за січень 2015р.; ОСОБА_3 суми акцизного податку; паспорти фізико-хімічних параметрів природного газу (а.с.103-117).

Представник відповідача заперечуючи проти позову, документально не спростував відомостей, зазначених представником позивача.

Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що між сторонами відсутній спір щодо калькуляцій сум, реальності господарських правовідносин і первинних документів, а існує спір лише щодо застосування норм податкового законодавства, що не заперечується і представником відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до пп.14.1.4 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, акцизний податок це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Платником акцизного податку є особа субєкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів (пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України).

Згідно з п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

При цьому, пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України передбачено, що одним із обєктів оподаткування зазначеним податком є операції з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 Податкового кодексу України, у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 цього Кодексу.

Відповідно до пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

У пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) це будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших субєктах господарювання громадського харчування.

Як, зокрема, зазначено у пп.215.3.4 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: 215.3.4. нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне: «2711 11 00 00» «Скраплений газ природний» «Ставка акцизного податку у твердих сумах з одиниці реалізованого товару (продукції)» «одиниця виміру» «-"-» «ставка» 6. В той же час «Скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази» «одиниця виміру» «-"-» «ставка» 50.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 за №130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі. Роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг. Оптова торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання повязаних із цим послуг.

Відповідно до абз.1,2 п.1 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених 20.12.1997 постановою Кабінету Міністрів України №1442, ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоровя споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування. Правила поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України, які зареєстровані з установленому порядку.

Згідно преамбули постанови Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997, «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами» прийняті відповідно до статті 20 Закону України «Про захист прав споживачів» та з метою впорядкування роздрібної торгівлі нафтопродуктами.

З огляду на мету затвердження «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», питання для регулювання яких вони призначенні, то дані Правила не поширюються на відносини (не регулюють відносини) продажу і придбання нафтопродуктів особами, які не відносяться згідно Закону України «Про захист прав споживачів» до споживачів товарів, робіт, послуг, на операції з оптової торгівлі.

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Відтак, споживач це обовязково фізична особа. Під поняття «споживачі» у розумінні ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» не підпадають юридичні особи (підприємства, установи та організації). Такий висновок ґрунтується на тому, що у преамбулі Закону значення терміну «споживач» було визначено саме для цілей вищевказаного Закону, завданням якого є регулювання відносин між споживачами-громадянами і виробниками, виконавцями, продавцями, встановлення прав споживачів та визначення механізму реалізації державного захисту таких прав.

Крім того, метою придбання (використання, замовлення) споживачем товарів (робіт, послуг) можуть бути виключно власні побутові потреби (некомерційне використання). Тобто товари придбаваються фізичною особою (громадянином) для власного споживання. При цьому не може вважатися споживачем особа, яка придбала товар для подальшого продажу або іншого використання з метою отримання прибутку.

Звідси «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами» не регулюють відносини купівлі-продажу (постачання) підакцизних товарів (нафтопродуктів) субєктами господарювання іншим субєктам господарювання (юридичним особам та фізичним особам-підприємцям) для комерційного використання (перепродажу, використання у виробництві тощо).

Здійснення позивачем роздрібного продажу нафтопродуктів кінцевим споживачам (фізичним особам) для їх особистого некомерційного використання не позбавляє його права здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів та використовувати для цього мережу власних АЗС та місць зберігання нафтопродуктів.

Порядок відпуску нафтопродуктів на АЗС врегульовано «Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затвердженою 20.05.2008 наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та звязку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №281/171/578/155, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496.

Єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності встановлений «Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту», затвердженою 03.06.2002 наказом Міністерства палива та енергетики України №332 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.04.2003 за №331/7652).

Як, зокрема, зазначено у п.9.2.-п.9.3 Розділу 9 «Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту»: «Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно: (…) - роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну; - передають по зміні залишок грошових коштів. 9.3. Після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою N14-ГС в двох примірниках, з яких один - з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий - залишається на АГЗС (АГЗП).

Відповідно до п.10.5-10.8 Розділу 10 «Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту»: «10.5. У кінці робочого дня на підставі даних журналу оперативного обліку наповнення балонів за формою N6-ГС матеріально відповідальна особа ГНС складає видаткову накладну на списання СВГ з товарних залишків. 10.6. Матеріально відповідальна особа пункту наповнення балонів у кінці робочого дня передає на склад готової продукції заповнені СВГ балони на підставі накладної про передавання готової продукції на склад за формою N16-ГС (додаток 16). 10.7. У кінці місяця на підставі вищезазначених накладних складається акт про оприбуткування СВГ в балонах за формою N17-ГС (додаток 17) спеціально створеною згідно з наказом керівника комісією, який є підставою для списання на витрати з наповнення балонів СВГ та оприбуткування готової продукції на складі підприємства. 10.8. На підставі прибуткових і видаткових накладних матеріально відповідальні особи щоденно складають звіт про рух готової продукції на складі в кількісному виразі за видами балонів (їх місткості) за формою оборотно-сальдової відомості.».

Досліджений судом акт перевірки №64/22-01/35421152 від 06.07.2015 не містить у собі відомостей про перевірку відповідачем вищенаведених первинних документів обліку СВГ. Відтак, відомості викладені в акті перевірки №64/22-01/35421152 від 06.07.2015, на думку суду, не є обєктивними, повними, не містять всебічної оцінки вчинених позивачем розрахункових операцій з СВГ.

Датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар (п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України).

Згідно з ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

У той же час, відповідно до пп.10.3.2.1 пп.10.3.2 п.10.3 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП (додаток 16). Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія.

У Змінному звіті АЗС за формою №17-НП відображаються також відпуск нафтопродуктів за відомостями (графа 9) та за талонами (графа 10). При цьому, відпуск нафтопродуктів за готівку та за платіжними картками відображаються відповідно у графах 8 та 11 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Таким чином, до графи 3 Додатку 6 Декларації акцизного податку мають бути внесені дані граф 8, 9, 10, 11, 12 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП, а до графи 4 дані граф 9 (за відомостями), 10 (за талонами), 12 (за іншими документами).

Відтак, відпуск нафтопродуктів такими способами як за відомостями, так і за талонами не підпадає під регулювання нормами Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про порушення ТОВ «ПОДОНІТ» вимог пп.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України.

За відсутності порушень податкового законодавства відсутніми є і підстави для вжиття заходів, передбачених п.54.3 ст.54, ст.123 Податкового кодексу України.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, приходить до висновку, що прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 21.07.2015 здійснено не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття цього рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню (в частині визначення встановленого відповідачем заниження за період січень, лютий, березень, квітень 2015р. в загальній сумі 38747,00 грн.).

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобовязані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки субєктами владних повноважень у справі була Запорізька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені судові витрати позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позивача задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2015 щодо визначення податкового зобовязання з акцизного податку у розмірі 38747,00 (тридцять вісім тисяч сімсот сорок сім гривень нуль копійок) грн. та штрафних санкцій в сумі 9686,75 (девять тисяч шістсот вісімдесят шість гривень сімдесят п'ять копійок) грн., прийняте Держаною податковою інспекцією у Заводському районі м.Запоріжжя головного управління ДФС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОДОНІТ».

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОДОНІТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 22.05.2017.

Суддя Л.О. Нестеренко