Справа № 826/2634/15
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м. Київ К/800/6948/16

К/800/1339/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів: при секретарі:Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П., Буденку В.В.,
за участю: позивача ОСОБА_5;

Хорольського С.В., - представника відповідачів, -

розглянувши в порядку касаційного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України, Генерального прокурора України, третя особа - Президент України, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, за касаційними скаргами Генеральної прокуратури України і ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л., Генерального прокурора України, третя особа - Президент України Порошенко П.О., в якому просила: визнати незаконними, такими, що дискримінують її, порівняно з органами державної влади і управління, органами місцевого самоврядування, народними депутатами України, підприємствами, установами та організаціями, дії відповідача - начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л. щодо відмови надати їй інформацію про дату подання звернення та вихідний номер у відповідях від 24 жовтня 2014 року № 23-38724-11 та від 3 грудня 2014 року № 23-38724-11; визнати незаконною, такою, що дискримінує громадян, в тому числі її, порівняно з органами державної влади і управління, органами місцевого самоврядування, народними депутатами України, підприємствами, установами та організаціями, бездіяльність Генерального прокурора України, що полягає у невжитті заходів щодо усунення такої дискримінації, закріпленої пунктом 7.5 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15 січня 2013 року № 3 (далі - Інструкція), що полягає у видачі інформації про дату та вихідний номер звернення лише вказаним структурам; зобов'язати Генерального прокурора України виконати статтю 24 Конституції України шляхом усунення дискримінації громадян, і її в тому числі, закріпленої пунктом 7.5 Інструкції.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 зазначила, що отримала від Генеральної прокуратури України, за підписом начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л., відповіді від 24 жовтня 2014 року № 23-38724-11 та від 3 грудня 2014 року № 23-38724-11, в яких не вказано: дати звернення і скарги позивача, на які даються відповіді, вихідні номери цих документів, інформації відносно кого чи чого подано звернення і скаргу. ОСОБА_5 вважає, що відправляючи неоформлене належним чином повідомлення, і незазначаючи вищевказані реквізити її документів з посиланням на пункт 7.5 Інструкції, відповідач порушив вимоги Конституції України, Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» та Інструкції. На думку позивача, порушення відповідачем Мілевич Л. вказаних нормативно-правових актів свідчить про те, що Генеральний прокурор України не забезпечив ведення діловодства в Генеральній прокуратурі України належним чином. ОСОБА_5 вказала, що звернулася до Генерального прокурора України із заявою від 19 листопада 2014 року № 2636 про припинення дискримінації в органах прокуратури, однак не отримала належної відповіді, і останній не вчинив дій щодо усунення дискримінації громадян, закріпленій в пункті 7.5 Інструкції.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л. щодо відмови при наданні відповідей на звернення позивача, зокрема в листах від 24 жовтня 2014 року № 23-38724-11 та від 3 грудня 2014 року № 23-38724-11, посилатись на вихідний номер і дату документа заявника, на який дається відповідь. В решті позову відмовлено.

Генеральна прокуратура України у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року в частині задоволення позову і прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_5 у касаційній скарзі також вказує на порушеннями судами першої та апеляційної інстанцій норм права, просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову і прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 отримала з Генеральної прокуратури України відповідь від 24 жовтня 2014 року № 23-38724-11, за підписом начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л., в якій, окрім іншого, стосовно посилання на номер і дату запиту у відповіді на нього, повідомлено, що відповідно до пункту 7.5 Інструкції вихідний номер і дата одержаного документа зазначаються у вихідних документах, адресованих лише органам державної влади і управління, органам місцевого самоврядування, народним депутатам України, підприємствам, установам та організаціям.

Листом Генеральної прокуратури України від 3 грудня 2014 року № 23-38724-11, за підписом начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л., ОСОБА_5 повторно проінформовано про вищевикладене.

Позивач вказала, що у відповідях відповідача відсутні реквізити її звернення, а саме: дата і вихідний номер, що не дає можливості їй зрозуміти на яке звернення отримана відповідь, чи надана відповідь по суті і чи належною особою розглянуто її звернення.

Посилаючись на вищезазначене, ОСОБА_5 вважає такі дії дискримінацією по відношенню до неї та інших суб'єктів звернення, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними дій начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л. щодо відмови при наданні відповідей на звернення позивача, зокрема в листах від 24 жовтня 2014 року № 23-38724-11 та від 3 грудня 2014 року № 23-38724-11, посилатись на вихідний номер і дату документа заявника, на який дається відповідь.

Так, у частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Генерального прокурора України від 15 січня 2013 року № 3 затверджена Інструкція з діловодства в органах прокуратури України, яка складена з урахуванням основних положень державної системи діловодства і встановлює загальні правила документування діяльності органів прокуратури України, регламентує порядок роботи з документами з часу їх створення, надходження до відправлення або передавання в архів прокуратури з урахуванням впровадження інформаційних технологій та електронного документообігу (пункт 1.1).

Інструкція визначає порядок прийому, реєстрації, обліку, перекладу, підготовки, оформлення, тиражування, відправлення, контролю виконання документів, формування їх у справи, наглядові провадження, зберігання, використання на паперових або електронних носіях (пункт 1.2 цієї Інструкції).

На прохання ОСОБА_5 стосовно посилання на номер і дату звернення у відповіді на нього, Генеральна прокуратура України у листах від 24 жовтня 2014 року № 23-38724-11 та від 3 грудня 2014 року № 23-38724-11 посилається на пункт 7.5 Інструкції, яким передбачено, що при оформленні вихідної кореспонденції, адресованої органам державної влади і управління, органам місцевого самоврядування, народним депутатам України, підприємствам, установам та організаціям, окрім номера листування та дати підписання, слід обов'язково зазначати вихідний номер і дату документа, на якій дають відповідь, у зв'язку з чим дійшла до висновку, що порушень з боку службової особи Генеральної прокуратури України при розгляді звернення позивача не вбачається.

Визнаючи протиправними дії начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л. щодо відмови при наданні відповідей на звернення ОСОБА_5, зокрема в листах від 24 жовтня 2014 року № 23-38724-11 та від 3 грудня 2014 року № 23-38724-11, посилатись на вихідний номер і дату документа заявника, на який дається відповідь, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що пунктом 7.5 Інструкції не встановлено обмежень щодо зазначення вихідного номера і дати документа громадянина, на який дається відповідь, у цьому пункті визначена лише обов'язковість зазначення вихідного номера і дати документа при наданні відповіді органам державної влади і управління, органам місцевого самоврядування, народним депутатам України, підприємствам, установам та організаціям. Відсутність в Інструкції вимоги щодо обов'язкового зазначення у вихідній кореспонденції на заяви громадян вихідного номера і дати документа, не позбавляє суб'єкта владних повноважень можливості зазначити вказані реквізити документа на прохання заявника. При цьому відсутність вищевказаних реквізитів у відповідях на звернення позивача, перешкоджає з'ясувати на яку саме заяву надано відповідь та у які строки, а також чи є ця відповідь повною, обґрунтованою та такою, що надана по суті звернення.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 в частині визнання протиправними дій начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України Мілевич Л. щодо відмови при наданні відповідей на її звернення, зокрема в листах від 24 жовтня 2014 року № 23-38724-11 та від 3 грудня 2014 року № 23-38724-11, посилатись на вихідний номер і дату документа заявника, на який дається відповідь.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_5 щодо незаконних дій та бездіяльності Генерального прокурора України відносно неприйняття мір по усуненню дискримінації, закріпленій в пункті 7.5 Інструкції, то суди правильно вказали на їх безпідставність, встановивши, що вказаний пункт Інструкції є чинним, в судовому порядку не оскаржувався, рівне здійснення прав громадян та органів державної влади і управління, органів місцевого самоврядування, народних депутатів України, підприємств, установ та організацій не заперечує і не зменшує, імперативної норми щодо незазначення вихідного номера і дати документа громадянам не містить.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 в частині визнання незаконною та такою, що дискримінує, бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягає у неприйнятті заходів щодо усунення дискримінації, закріпленої пунктом 7.5 Інструкції, та зобов'язання Генерального прокурора України вчинити дії щодо усунення такої дискримінації.

Згідно з наказом Генеральної прокуратури України від 24 лютого 2016 року № 103 наказ Генерального прокурора України від 15 січня 2013 року № 3 «Про затвердження Інструкції з діловодства в органах прокуратури України» визнано таким, що втратив чинність.

Доводи, викладені у касаційних скаргах Генеральної прокуратури України і ОСОБА_5, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Надані позивачем документи про її майновий стан і заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору дають підстави для його задоволення та звільнення ОСОБА_5 від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Генеральної прокуратури України та ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Начальника відділу з питань доступу до публічної інформації Генеральної прокуратури України, Генерального прокурора України, третя особа - Президент України, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.