Справа № 709/921/17
Суддя: Чубай В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/921/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

представника позивача - Бігун Л.А.,

розглянувши у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В., про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Головне управління ПФУ в Черкаській області (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 14 квітня 2017 року третьою особою винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53784684 з виконання виконавчого листа № 709/2725/16-а, виданого Чорнобаївським районним судом Черкаської області 14 квітня 2017 року, про зобов'язання Головного управління ПФУ в Черкаській області провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 1 січня 2016 року, та п. 3 резолютивної частини даної постанови постановлено стягнути з позивача виконавчий збір у розмірі 12800,00 гривень. Позивач зі містом вказаної постанови не погоджувався, з огляду на те, що відповідно до вимог

п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичний платежів, а враховуючи, що виконавче провадження, в межах якого було стягнуто виконавчий збір, відкрито на виконання рішення суду щодо перерахунку пенсії, а тому у даному випадку виконавчий збір стягненню не підлягав. При цьому позивач зазначав, що вказане рішення суду виконувалося у суворій відповідності до вимог діючих нормативно-правових актів, які регламентують процедуру перерахунку та виплати пенсії. Вказував також, що виконання рішення суду виходить з межі функціональних повноважень позивача та залежить від дій інших суб'єктів, у даному випадку органів Міністерства внутрішніх справ України. В додаткових поясненнях позивач наголошував, що на сьогоднішній день рішення суду виконано у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з наведених в адміністративному позові підстав. Підтвердила, що рішення суду було виконано вже після відкриття виконавчого провадження.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися та надали письмові заперечення щодо позову, в яких просили справу розглянути без їх участі та зазначали, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває вказане виконавче провадження, відкрите постановою третьої особи. Відкриття вказаного виконавчого провадження зумовлено положеннями Закону України «Про виконавче провадження», оскільки жодних підстав для повернення виконавчого листа не було. При цьому стверджували, що державний виконавець позбавлений можливості перевіряти виконання судового рішення поза межами виконавчого провадження, лише відкривши провадження останній має право здійснювати виконавчі дії. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, вказували, що відкриття виконавчого провадження є процедурою, що організована державою з метою виконання судових рішень, а тому право на виконання судового рішення є гарантією захисту інтересів стягувача. Крім того, зазначали, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». Відділом примусового виконання рішень не виконується виконавче провадження щодо стягнення періодичних платежів (пенсії), а виконується рішення суду немайнового характеру щодо зобов'язання боржника вчинити визначені дії. Положення про нестягнення виконавчого збору за рішенням про стягнення періодичних платежів не розповсюджується на виконання рішень немайнового характеру, тобто про зобов'язання вчинити певні дії. В межах виконавчого провадження не встановлено факту виконання судового рішення до відкриття провадження, що дає право на стягнення виконавчого збору. При цьому вказували, що не підлягає до задоволення вимога про визнання незаконними дій державного виконавця, оскільки вона фактично дублює вимогу про скасування постанови. За таких обставин відповідач і третя особа просили суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши наявність в матеріалах адміністративної справи письмових заперечень відповідача та третьої особи, суд ухвалив слухати справу за відсутності представника відповідача і третьої особи на підставі наявних в ній доказів.

Судом встановлено, що 14 квітня 2017 року третьою особою винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53784684 з виконання виконавчого листа № 709/2725/16-а, виданого Чорнобаївським районним судом Черкаської області 14 квітня 2017 року, про зобов'язання Головного управління ПФУ в Черкаській області провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з

1 січня 2016 року, та п. 3 резолютивної частини даної постанови постановлено стягнути з позивача виконавчий збір у розмірі 12800,00 гривень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Аналізуючи дані норми вказаного Закону суд приходить до висновку, що державний виконавець, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, зобов'язаний, на безальтернативній основі, зазначити про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому

ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим згідно з п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами, з-поміж іншого, про стягнення періодичних платежів.

У п. 12 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 19 грудня

2011 року № 8 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку чи визнання її інвалідом. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України від

8 липня 2014 року у справі № 21-222а14 та в силу вимог ч. 1 ст. 224-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд критично сприймає доводи відповідача та третьої особи відносно того, що вказане виконавче провадження спрямоване не на стягнення періодичних платежів (пенсії), а на виконання судового рішення немайнового характеру щодо зобов'язання боржника вчинити певні дії, оскільки в даному випадку боржника зобов'язано саме здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Водночас суд погоджується з доводами відповідача та третьої особи щодо правомірності відкриття виконавчого провадження та винесення відповідної постанови, а тому підстав для її повного скасування немає. Проте, вказане виконавче провадження стосується зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, яка за своєю суттю є періодичним платежем, що у свою чергу виключає можливість справляння виконавчого збору за її стягнення, а тому в цій частині постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Крім того, на думку суду, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, оскільки вона фактично дублює вимогу про скасування постанови і в даному випадку державний виконавець не вчиняв певних процесуальних дій, а прийняв процесуальне рішення (постанову) відповідно до передбачених законодавством повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 71-72, 158-163, 174 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження № 53784684 від 14 квітня 2017 року з виконання виконавчого листа № 709/2725/16-а, виданого Чорнобаївським районним судом Черкаської області 14 квітня 2017 року, в частині стягнення виконавчого збору у розмірі

12800,00 гривень - скасувати.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Чубай