Справа № 826/18180/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 51399803;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 51399803 від 06.09.2016.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10.06.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/6806/14, виданого 07.09.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва про: «зобов'язання Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києві провести перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства України при встановлені повітропроводу на фасаді будинку № 4/13 по вул. Стрітенській у м. Києві, в тому числі, достовірності даних, наведених у зареєстрованій декларації про готовність об'єкта до експлуатації № KB 4 від 22.07.2011».

Боржником у виконавчому провадженні є Державна архітектурно-будівельна інспекція України (ухвалю Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2015 № 826/6806/14, суд ухвалив замінити неналежного відповідача Інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю на її правонаступника - Державну архітектурно - будівельну інспекцію України).

Листом від 04.07.2016 № 10126-52/0407/05 Державна архітектурно-будівельна інспекція України повідомила відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про те, що посадовими особами Департаменту, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2016 ВП № 5139980, у присутності президента ТОВ «Українська медична група» ОСОБА_4, директора ТОВ «Українська медична група» ОСОБА_5, довіреної особи ОСОБА_6, довіреної особи ОСОБА_7 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Українська медична група» на об'єкті будівництва: «Перепланування нежилих приміщень цокольного поверху (гр. пр. № 33) під медичний центр на вул. Стрітенській, 4/13 у Шевченківському районі м. Києва».

За наслідками проведеної перевірки встановлено, що фактів недостовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації із перепланування нежилих приміщень цокольного поверху (гр. пр. № 33) під медичний центр за вказаною вище адресою від 22.07.2011 № КВ 4 не виявлено, а також встановлено, що вимоги припису Департаменту від 03.11.2015 не виконано, а саме: порушення вимоги п. 5.33 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» не усунуто, чим порушено пп. а) п. З ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

До зазначеного листа додано копію акта від 01.07.2016 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил складений за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил товариства з обмеженою відповідальністю «Українська медична група» щодо об'єкта: «Перепланування нежилих приміщень цокольного поверху (гр. пр. № 33) під медичний центр на вул. Стрітенській, 4/13 у Шевченківському районі м. Києва».

06.09.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач, який виступає стягувачем у даному виконавчому провадженні, звернувся з даний позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем на підставі, у спосіб та в межах повноважень, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку покладено на державну виконавчу службу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено в Законі України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV (далі Закон №606), що був чинним на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ст.1 Закону №606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як передбачено ч.1 та ч. 2 ст.11 Закону №606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й, зокрема, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону №606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається зі змісту виконавчого листа № 826/6806/14, виданого 07.09.2015 Окружним адміністративним судом м. Києва, Інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києві було зобов'язано провести перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства України при встановлені повітропроводу на фасаді будинку № 4/13 по вул. Стрітенській у м. Києві, в тому числі, достовірності даних, наведених у зареєстрованій декларації про готовність об'єкта до експлуатації № KB 4 від 22.07.2011 p.».

Проведення перевірки на виконання вказаного судового рішення та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2010 ВП 5139980 підтверджується актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01.07.2016, складеним за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил товариства з обмеженою відповідальністю «Українська медична група» щодо об'єкта: «Перепланування нежилих приміщень цокольного поверху (гр. пр. № 33) під медичний центр на вул. Стрітенській, 4/13 у Шевченківському районі м. Києва».

В акті перевірки встановлено, що фактів недостовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації із перепланування нежилих приміщень цокольного поверху (гр. пр. № 33) під медичний центр за вказаною вище адресою від 22.07.2011 № КВ 4 не виявлено, а також встановлено, що вимоги припису Департаменту від 03.11.2015 не виконано, а саме: порушення вимоги п. 5.33 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» не усунуто, чим порушено пп. а) п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що боржником було фактично повністю виконано рішення суду, у зв'язку з чим оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є законною та обґрунтованою.

Посилання апеляційної скарги позивача на ту обставину, що висновки акті перевірки в частині щодо перевірки фактів недостовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації із перепланування нежилих приміщень цокольного поверху (гр. пр. № 33) під медичний центр, не відповідають дійсним обставинам справи, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Висновки акта перевірки не породжують, не змінюють та не припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин, є лише формою викладення суб'єктивної думки посадової особи, що здійснила перевірку.

При цьому, слід враховувати, що судовим рішенням контролюючий орган було зобов'язано провести перевірки об'єкта будівництва з визначених питань, та не було зобов'язано викласти у цьому акті конкретні висновки, як про це зазначає апелянт з посиланням, зокрема, на судові рішення по справі № 826/15271/15, що були винесені після прийняття оскаржуваної у даній справі постанови державного виконавця.

Посилання скаржника на ту обставину, що державний виконавець повинен був звернутися за роз'ясненням судового рішення є необґрунтованим, оскільки судове рішення, що підлягає виконанню, є чітким і зрозумілим.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

При вирішенні справи колегія суддів враховує, що відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не є належним відповідачем по даній справі. Проте, суд апеляційної інстанції позбавлений повноважень залучити належного відповідача - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Зазначене не мало наслідком неправильне вирішення справи судом першої інстанції. З огляду на викладене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції з цих підстав відсутні.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 14.09.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.