Справа № 331/3590/17(2-а/331/144/2017)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р. справа 331/3590/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.05.2017 звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, в якому просить визнати протиправними дії щодо виплати пенсії нижче прожиткового мінімуму; зобовязати з 01.09.2015 провести перерахунок та підвищити пенсію до прожиткового мінімуму.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 31.05.2017 позовні вимоги поза межами шестимісячного строку, передбаченого статтею 99 КАС України, залишені без розгляду. Ухвала позивачем не оскаржена.

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2017, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволений.

Визнана протиправною відмова Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити перерахунок та підвищити пенсію ОСОБА_1 до прожиткового мінімуму.

Зобов'язано Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до прожиткового мінімуму з 26.11.2016 до 1130гр, з 01.12.2016 до 1247гр, з 01.05.2017 до 1312гр з урахуванням раніше виплачених сум.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини 2 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною 1 цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №265 від 26.03.2008 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», в разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених в пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949гр, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Через те, що загальний трудовий стаж позивача становить 23 роки 4 місяці 14 днів, пенсія за віком виплачується нижче прожиткового мінімуму в розмірі 949гр.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком в розмірі 949гр, що є нижчою від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та який становить з 01.05.2016 1130гр, 01.12.2016 1247гр, з 01.05.2017 1312гр.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 46 Конституції України, це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ, організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини 3 статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На реалізацію закріплених Конституцією України основних соціальних гарантій, прийнятий Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», відповідно до статті 17 якого, основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином позивачу, для якого пенсія є основним джерелом існування, Конституція України закон прямої дії, який має найвищу юридичну силу, гарантує отримання пенсії та інших видів соціальної допомоги не нижче прожиткового мінімуму. Отримання позивачем місячного доходу менше прожиткового мінімуму є безумовним порушенням його конституційних прав, закріплених не тільки в статті 46, але і в статті 27 про право на життя, оскільки відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Задовольняючи позов, окружний суд правильно вказав, що посилання управління Пенсійного фонду лише на статтю 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Постанову КМУ №265 від 26.03.2008 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» є недостатнім. Для обєктивного вирішення спірних правовідносин слід керуватись в сукупності як цими нормами, так і положеннями статті 46 Конституції України, статті 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум».

Крім того, відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до названих виплат, додаткову пенсію в порядку і за рахунок коштів, визначених законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в разі якщо сукупність виплат, вказаних в частині 1 цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Беручи до уваги відсутність закону, який би визначав порядок та джерела виплати державної соціальної допомоги громадянам, пенсія яких нижче прожиткового мінімуму, для ефективного відновлення порушеного права позивача, що є завданням адміністративного судочинства у відповідності до частини 1 статті 2 КАС України, суд першої інстанції вірно поклав обовязок провести перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до прожиткового мінімуму саме на Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, яке безпосередньо виплачує пенсію ОСОБА_1

Керуючись статтями 198, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2017 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко