Справа № 138/771/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 138/771/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко Т.Ю.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

13 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: Сисак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити дію,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила: визнати протиправним рішення №383 від 20 березня 2017 року Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення» п. «б» по Списку №2; визнати протиправним рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12 квітня 2016 року в не зарахуванні в пільговий стаж роботи на посаді електрозварювальника ручної зварки з 22 серпня 1992 року по 04 березня 2002 року; зобов'язати Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 13 п. «б» ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 починаючи з 13 березня 2017 року, зарахувавши в пільговий стаж період роботи на Могилів-Подільському районному підприємстві «Агромаш» з 22 серпня 1992 року по 04 березня 2002 року.

Постановою Могилів-Подвльського міськрайонного суду Вінницької області від 31 червня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області приєдналася та підтримала доводи апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач та апелянт, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Крім того, представником апелянта подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 13.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Могилів-Подільського ОУПФ України Вінницької області із заявою про призначення пільгової пенсії за списком №2.

Однак, згідно рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про результати розгляду заяви ОСОБА_3 від 12.04.2016 року, протоколу № 383 від 20.03.2017, відповідно до листа Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 21.03.2017 №809/06-52/02, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, та не зараховано період роботи з 22.08.1992 р. по 04.03.2002 р., оскільки позивач відсутні дані про проведення атестації та наслідки атестації робочого місця. При цьому, загальний трудовий стаж роботи складає 28 років 11 місяців 28 днів, а пільговий стаж роботи складає 5 років 7 місяців 7 днів.

ОСОБА_3, вважаючи дану відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Так, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ СССР від 26.01.1991 № 10 та Списку № 2, затвердженого Постанової КМУ від 11 березня 1994 р. № 162 право на пільгове пенсійне забезпечення мають, зокрема: електрозварники ручного зварювання 906), газозварники 620).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики №259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пунтку 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом18 Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.08.1992 р. №442 (Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Пунктом 2 Порядку №442 визначено, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Як вбачається з трудової книжки, 01.03.1988 року ОСОБА_3, який працював на Могилів-Подільському РТП, присвоєно кваліфікацію електрогазозварника 4 розряду; 01.04.1990 Могилів-Подільське РТП перейменовано в Могилів-Подільське РП «Агромаш»; 01.07.1994 присвоєно кваліфікацію електрогазозварника 5 розряду; 02.09.1996 підприємство змінило організаційно-правову форму на Відкрите акціонерне товариство «Могилів-Подільське районне підприємство «Агромаш»; 04.03.2002 звільнений за скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України .

Згідно архівної довідки комунальної установи «Могилів-Подільський районний трудовий архів» № 24 від 27.02.2014, у документах Могилів-Подільського ремонтно-транспортного підприємства, Могилів-Подільського районного підприємства «Агромаш», ВАТ «Могилів-Подільське районне підприємство «Агромаш» в наказах з особового складу за 1988-2002 роки займана ОСОБА_3 посада зазначалась по-різному: єл/газозварювальник, електрозварювальник, газоелектрозварювальник, зварювальник, газозварювальник.

Крім того, факт того, що позивач в спірний період дійсно працював електрозварником ручної зварки, в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердили свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5, які разом із ОСОБА_3 працювали на такій же посаді, що підтверджується копіями їх трудових книжок. Свідки підтвердили, що в 1994 році на підприємстві проводилась атестація їхньої посади, про що їх було повідомлено під підпис.

Водночас в матеріалах справи міститься копія наказу №63-А-а від 10 грудня 1993 року про призначення комісії для проведення атестації робочих місць та копія наказу №21-А від 18 березня 1994 року, згідно якого в період з 27.05.1993 року по 27 грудня 1993 року на підприємстві працювала комісія по атестації робочих місць, в результаті чого визначено робочі місця з шкідливими умовами праці згідно списку №2, а саме - газоелектрозварювальників і фарбувальників металоконструкцій.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що записи в трудовій книжці, покази свідків та уточнюючі довідки, видані позивачу, наказ та протокол про проведення атестації робочих місць на підприємстві підтверджують наявність пільгового трудового стажу, передбаченого Списком №2.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 вересня 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.