Справа № 522/20755/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/20755/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Тарасов А.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

представника апелянта - Кравченко В.В.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 008/16 від 25 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 13 березня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Приморський районний суд м. Одеси задовольнив адміністративний позов ОСОБА_3 в повному обсязі та скасував постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення № 008/16 від 25 жовтня 2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що обставини, які мають значення для справи не повно з'ясовані судом першої інстанції, є недоведеними, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права.

Так апелянт зазначає, що висновок суду про початок позивачем будівельних робіт після подання 13.10.2016 року повідомлення, ґрунтується лише на підставі пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, які суперечать фактам, зазначеним в адміністративному позові, що на думку апелянта є неповним з'ясуванням судом першої інстанції фактичних обставин справи та свідчить про упередженість суду.

Апелянт посилається на п. 13 Порідку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року, відповідно до якого повідомлення про початок виконання будівельних робіт подається замовником не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання будівельних робіт.

При цьому апелянт зазначає, що повідомлення замовником (позивачем) було подано до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 13.10.2016 року, а тому право на виконання будівельних робіт виникло у позивача з 14.10.2016 року.

Станом на час проведення перевірки - 20.10.2016 року, на об'єкті вже були проведені земельні роботи по влаштуванню фундаменту та зводились стіни, проте відповідно до додатку А ДСТУ Б А.3.1-22:2013 «Визначення тривалості будівництва об'єктів», «Усереднені показники тривалості будівництва окремих видів об'єктів невиробничого призначення та лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури», для будинків садибного типу до 200 м. встановлюється загальна тривалість будівництва(відрізок часу від початку виконання будівельних робіт до їх завершення) - 5 місяців, влаштування фундаменту - 0,5 місяця.

За таких обставин апелянт вважає неможливим зведення фундаменту та стін першого поверху в шестиденний термін.

Апелянт вважає, що посилання позивача в адміністративному позові про початок будівельних робіт одразу після подачі повідомлення 13.10.2016 року, є підтвердженням порушення вимог 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року.

Апелянт зазначає, що ці обставини у сукупності надають можливість дійти висновку про підтвердження факту порушення позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Також апелянт зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглянута за відсутності позивача, що відповідає приписам ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки від правопорушника не надходило клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Перевірка проведена у присутності позивача та його представника, який підписав акт перевірки без зауважень та отримав протокол про адміністративне правопорушення від 20.10.2016 року.

ОСОБА_3 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що позивач є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

06.10.2016 року управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради позивачу виданий будівельний паспорт під реєстраційним номером №01-07/231 на будівництво двоповерхового індивідуального дачного будинку з підпіллям та двоскатною покрівлею, висотою близько +8,150 м та навіс.

13.10.2016 року позивач подав до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за вхідним номером 01-16/105 д/д від 13.10.2016 року.

Також суд першої інстанції встановив, що 20.10.2016 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко С.А. у зв'язку з необхідністю перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт (вх. №01-16/105 д/д від 13.10.2016 року) проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за наслідками якої складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.10.2016 року, припис з вимогою про зупинення виконання будівельних робіт з 20.10.2016 року та усунення порушень вимог містобудівного законодавства до 20.11.2016 року.

Також 20.10.2016 року складений протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що будівельні роботи розпочато, а саме проведені земельні роботи по влаштуванню фундаменту та зводяться стіни першого поверху з піноблоків. Враховуючи відсутність відповідної реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та зафіксований факт будівництва, встановлено, що позивач розпочав будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 без отримання права на виконання таких робіт.

Суд першої інстанції встановив, що 25.10.2016 року, заступник начальника управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, постановою №008/16 визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950,00 грн.

Скасовуючи оскаржену постанову у справі про адміністративне правопорушення суд першої інстанції погодився з доводами позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення.

Так, суд першої інстанції зазначив, що спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року, Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року та іншими нормативно-правовими актами.

Суд першої інстанції зауважив, що відповідно до вказаних норм, встановлено декларативний принцип на отримання права на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності. При цьому, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.1 ч. 1ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції встановив, що в акті перевірки, в протоколі та в постанові про адміністративне правопорушення зафіксовано та не заперечується сторонами, те, що 13.10.2016 року позивач подав до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за вхідним номером 01-16/105 д/д від 13.10.2016 року. В той час як відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт початку виконання позивачем будівельних робіт до подання зазначеного повідомлення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Також суд першої інстанції встановив, що позивач не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що суперечить приписам ст. ст. 268 та 278 КУпАП за якими справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) вирішує окрім іншого таке питання, як сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення позивача та його представника про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості реалізувати гарантоване право на захист та надати свої пояснення по суті справи.

Також суд першої інстанції встановив, що акт, протокол та постанову представником позивача отримано 25.10.2016 року, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено лише у присутності головного спеціаліста інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

При цьому суд першої інстанції відхилив посилання представника відповідача щодо сповіщення представника позивача про час та місце розгляду справи, а також необхідність отримання копій акту перевірки та протоколу засобом телефонного зв'язку, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки в діях позивача відсутній склад правопорушення, що є обов'язковою умовою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору у справі є правомірність постанови № 008/16 від 25.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн. (а.с. 7-10).

Оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.10.2016 року (а.с. 11-13); припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 20.10.2016 року (а.с. 18-20); протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2016 року (а.с. 14-17).

Відповідно до оскарженої постанови про адміністративне правопорушення, акту перевірки, припису та протоколу про адміністративне правопорушення, зміст виявленого апелянтом правопорушення полягає у здійсненні позивачем, на час проведення перевірки 20.10.2016 року та на час виходу на місце проведення будівельних робіт 19.10.2016 року, будівельних робіт (проведені земельні роботи по влаштуванню фундаменту та зводились стіни першого поверху) без отримання права на виконання таких робіт, а саме - відсутність відповідної реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с. 8, 12, 15).

Відповідно до частини 5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

За таких, обставин на час виходу інспектора на місце розташування об'єкту будівництва - 19.10.2016 року, та на час проведення позапланової перевірки - 20.10.2016 року у позивача не повинно було бути поданого до апелянта повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, не заперечується сторонами у справі, та про що зазначено в оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, акту перевірки, припису та протоколу про адміністративне правопорушення та в апеляційній скарзі, та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_3 подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єкту, будівництво якого здійснюється на підставі будівельного паспорта та яке не потребує отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача станом як на 19 так і на 20 жовтня 2016 року поданого до апелянта 13.10.2016 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що надало позивачу право виконувати будівельні роботи, та виключає у діях позивача наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо здійснення позивачем будівельних робіт до 13.10.2016 року, оскільки такий факт не зафіксований ні, в акті перевірки, ні в приписі, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання на виконання позивачем будівельних робіт до 13.10.2016 року відображено лише у письмових запереченнях на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, без надання на підтвердження цього факту належних та допустимих доказів.

Відхиляє апеляційний суд і посилання апелянта на додаток А ДСТУ Б А.3.1-22:2013 «Визначення тривалості будівництва об'єктів», «Усереднені показники тривалості будівництва окремих видів об'єктів невиробничого призначення та лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури», відповідно до якого для будинків садибного типу до 200 м. встановлюється загальна тривалість будівництва (відрізок часу від початку виконання будівельних робіт до їх завершення) - 5 місяців, влаштування фундаменту - 0,5 місяці.

ДСТУ Б А.3.1-22:2013 затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 393 від 20.08.2013

Відповідно до розділу першого п. 1.2. ДСТУ Б А.3.1-22:2013 цей стандарт призначений для застосування усіма суб'єктами будівельної діяльності для визначення тривалості будівництва об'єктів на стадіях техніко-економічного обґрунтування, техніко-економічний розрахунок, ескізний проект, при розробленні календарних планів будівництва у складі проектів організації будівництва на стадіях проект, робочий проект.

У спірних правовідносинах які виникли між сторонами під час надання апелянтом оцінки діям позивача, для вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відсутня жодні із стадій на яких застосовуються стандарти визначені в ДСТУ Б А.3.1-22:2013.

Щодо доводів апелянт про дотримання вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що ці доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, як правильно встановив суд першої інстанції, та спростовані матеріалами справи, зокрема відмітками про отримання представником ОСОБА_3 акту перевірки, припису та протоколу про адміністративне правопорушення 25.10.2016 року, в день коли за відсутності позивача та його представника була розглянута справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому зазначаючи про сповіщення позивача та його представника про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, апелянт, ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді справи не надав належних та допустимих доказів повідомлення позивача про розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності 25.10.2016 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 11.09.2017 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець