Справа № 2а-18/05
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7885/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мікули О.І.,
суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2017 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з виплати грошової компенсації за речове майно та продовольчий пайок,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-а-18/05 за його адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 м. Кам`янка-Бузька про стягнення заборгованості з виплати грошової компенсації за речове майно.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-а-18/05.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений ним з поважних причин- через проведення в Україні бойових дій. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, апелянт просив справи розглядати без його участі, тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Ковельського міськрайонного суду від 16 грудня 2005 року у справі №2-а-18/05 (яка набрала законної сили 26 грудня 2005 року) стянено з військової частини НОМЕР_1 м. Кам`янка-Бузька на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно в сумі 2398,95 грн.
11 січня 2006 року Ковельським міськрайонним судом видано виконавчий лист з примусового виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 16 грудня 2005 року у справі №2-а-18/05.
На виконання цього виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП №42702163. 07 липня 2006 року вищевказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві без виконання на підставі п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».
Після повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, 27 липня 2007 року вищевказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві без виконання на підставі п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».
25 травня 2009 року вищевказаний виконавчий лист повернуто стягувачеі без виконання на підставі п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».
26 березня 2014 року ОСОБА_1 повторно подав заяву про примусове виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 16 грудня 2005 року у справі №2-а-18/05.
28 березня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Кам`янка-Буського РУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №42702163, якою на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-а-18/05.
27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся у Державну казначейську службу України із заявою про виконання рішення суду у справі №2-а-18/05.
Листом №5-13/3433-9054 від 01 червня 2017 року Державна казначейська служба України повернула ОСОБА_1 надісланий ним виконавчий лист із доданими додатками як такий, що було пред`явлено з порушенням встановленого строку, оскільки ним не представлено документів, що підтверджують поновлення чи переривання строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено будь-яких поважних причин для його поновлення.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Ст.124 Конституції України передбачає , що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до ч.2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Ч.4 цієї статті передбачає, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно з п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.
Відповідно до ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.
Згідно зі ст.261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлено судом за наявності обґрунтованих причин, які визнаються судом поважними. При цьому поважними причинами, що зумовили пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на подання заяви про виконання виконавчого документа.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова Ковельського міськрайонного суду від 16 грудня 2005 року у справі №2-а-18/05, на виконання якої 11 січня 2006 року видано виконавчий лист, набрала законної сили 26 грудня 2005 року.
28 березня 2014 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-а-18/05 з підстав передбачених п.8 ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки цей виконавчий документ необхідно пред`явити до виконання в органи Державного казначейства України.
27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся у Державну казначейську службу України із заявою про виконання рішення суду у справі №2-а-18/05.
Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» сплив.
Покликання апелянта на проведення в Україні бойових дій і те, що він є військовою особою і працює у військовій частині, як на поважну причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів не вважає обґрунтованими, оскільки останній не надав жодних доказів на підтвердження цих обставин ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, які б свідчили про поважність причин не пред`явлення його до виконання заявником.
Тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо безпідставності заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, є обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2017 року про відмову у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2а-18/05 без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик