Справа № 755/18580/16-а
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Управління патрульної

поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Орлова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Пригари Артема Вікторовича, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Нікітіна Олександра Анатолійовича про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та скасування,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Пригари Артема Вікторовича, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Нікітіна Олександра Анатолійовича про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Свої вимоги мотивував тим, що 11 грудня 2016 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 510,00 грн. Вважає постанову про адміністративне правопорушення незаконною, оскільки він змушений був здійснити зупинку автомобіля, оскільки не працювали склоочисники. Просить визнати протиправними дії територіального підрозділу роти № 4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта Пригари А.В. щодо складання постанови тимчасового вилучення автомобіля, здійснене 19 квітня 2016 року, визнати протиправною і скасувати постанову серії АР № 741544 від 11 грудня 2016 року про накладення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у розмірі 510,00 грн.

07 вересня 2017 року ухвалою суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Пригари Артема Вікторовича, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Нікітіна Олександра Анатолійовича про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без розгляду в частині визнання протиправними дій територіального підрозділу роти № 4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта Пригари А.В. щодо складання постанови тимчасового вилучення автомобіля, здійснене 19 квітня 2016 року.

Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що він був змушений здійснити зупинку автомобіля, оскільки не працювали склоочисники.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Орлов Олександр Сергійович позов не визнав. Підтримав письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що згідно п.п.15.14 Правид дорожнього руху України у разі змушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяьт згідно з вимогами п.п.9.9-9.11 цих Правил -ввімкнути аварійну світлові сигналізацію та встановити знак аварійної зупинки. Інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами (а.с.84-86).

Відповідачі лейтенант поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Пригара Артем Вікторович, лейтенант поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Нікітін Олександр Анатолійович в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

11 грудня 2016 року інспектором роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Пригарою Артемом Вікторовичем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.69).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015року за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

Зі змісту постанови вбачається, що 11 грудня 2016 року о 11 годині 55 хвилин позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на бул. Перова, 19 в м. Києві здійснив зупинку в смузі для руху громадського транспорту, чим порушив пункт 17.1 Правил дорожнього руху України, за що адміністративна відповідальність встановлена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 17.1 Правил дорожнього рух на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням роз'яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, частинами 4 та 5 зазначеної статті на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; зобов'язує суд запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 17.1. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Орлов О.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та на підтвердження подав до суду СD-диск, на якому міститься відеофіксування правопорушення, скоєного позивачем ОСОБА_1

Судом досліджено матеріали відеозапису та світлини з місця вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та встановлено, що позивачем 11 грудня 2016 року під час керування автомобілем НОМЕР_1 на бул. Перова, 19 в м. Києві здійснено зупинку в смузі для руху громадського транспорту, яка позначена дорожнім знаком 5.11 д.1 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» (а.с. 44-48, 83).

Позивач заперечує скоєння правопорушення, в якому його звинувачують, при цьому пояснив суду, що він був змушений здійснити зупинку в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, оскільки в його автомобілі не працювали склоочисники.

Однак позивачем не доведено вимушеність здійсненої ним зупинки в смузі для руху маршрутних транспортних засобів та неможливість продовження руху транспортного засобу без усунення несправностей склоочисників.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Постанова містить: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладені обставини, установлені при розгляді справи; зазначений нормативний акт, яким передбачена відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; постанова підписана посадовою особою.

Судом не встановлено обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При накладанні стягнення враховані загальні правила накладання стягнення за адміністративне правопорушення. При розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративне стягнення накладене в межах, передбачених санкцією відповідної статті КУпАП.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Пригари Артема Вікторовича, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Нікітіна Олександра Анатолійовича про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та скасування.

Керуючись ч. 3 ст.122, ст.ст. 278 , 283, 284 КУпАП, ст. ст. 2, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Пригари Артема Вікторовича, лейтенанта поліції інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Нікітіна Олександра Анатолійовича про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та скасування відмовити.

Повний текст постанови виготовлено 12 вересня 2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.Є.Арапіна