Справа № 804/9088/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
18 вересня 2017 рокусправа № 804/9088/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.
секретар судового засідання: Лащенко Р.В.
за участі представника відповідача Петрушевської І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 р. в справі № 804/9088/16 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна казначейська служба України, про скасування постанови, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна казначейська служба України, про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 30.11.2016 р. про закінчення виконавчого провадження № 42464782; визнання протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішень Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. в справі № 2а/0470/6315/11 та від 07.07.2016 р. в справі № 804/9237/14 відносно ОСОБА_2 ; визнання протиправними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у порушенні строків виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. в справі № 2а/0470/6315/11 відносно ОСОБА_1 ; зобов`язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати протягом одного місяця з дня набрання чинності даним рішенням суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. в справі № 2а/0470/6315/11 відносно позивачів.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного від 24.04.2017 р. позов задоволено частково, скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 30.11.2016 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 42464782; визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішень Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. в справі № 2а/0470/6315/11; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову з підстав невідповідності висновків суду обставинам, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що судом порушено основні принципи адміністративного судочинства в частині не запрошення відповідача в судове засідання. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що єдино можливим доказом, що підтверджує направлення відповіді на звернення позивачів, є саме копія книги обліку вихідних документів адміністративного управління КСВ ЗС України
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Позивачі та представник третьої особи до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційної скарги повідомлені належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності зазначених осіб.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. в адміністративній справі № 2а/0470/6315/11 частково задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано протиправними дії та зобов`язано Командування Сухопутних військ Збройних сил України надати повну та обґрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_1 від 28.10.2010 р. до Міністра оборони України, від 14.12.2010 р., 18.03.2012 р. та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 22.12.2011 р. до Міністра оборони України, 10.02.2012 р. до Генеральної прокуратури України, від 25.02.2012 р.; зобов`язано Південно-Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління надати повну та обґрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_1 від 14.10.2010 р., 09.12.2010 р. до Кабінету Міністрів України, ОСОБА_2 від 18.10.2011 р., від 22.11.2011 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 01.03.2012 р.; зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська надати повну та обґрунтовану відповідь на запит ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на інформацію від 08.11.2011 р.; зобов`язано Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України надати повну та обґрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_1 від 07.07.2010 р. до Міністра оборони України, від 01.12.2010 р. до військової прокуратури Південного регіону України; запиту ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання письмової інформації від 20.01.2011 р.; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати повну та обґрунтовану відповідь на запит позивачів на інформацію від 08.11.2011 р.
З метою виконання вказаного рішення суду відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження № 42464782.
Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. від 07.05.2014 р. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження № ВП 42464782.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 р. по справі № 804/9237/14 визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. від 07.05.2014 р. № ВП 42464782 про закінчення виконавчого провадження.
27.07.2016 р. на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 р. по справі № 804/9237/14 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження № 42464782.
30.11.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. закінчено виконавче провадження № 42464782 у зв`язку із надходженням листа т.в.о. начальника управління з виховної та соціально-психологічної роботи Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.04.2014 р. № 116/8/3240 про виконання судового рішення.
Зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, відкритого на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. в адміністративній справі № 2а/0470/6315/11, державний виконавець не пересвідчився в тому, чи було направлено та отримано позивачами відповідь боржника за виконавчим провадженням, тобто чи дійсно виконано рішення суду, а також встановивши, що після відкриття провадження та відновлення виконавчого провадження на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. в адміністративній справі № 2а/0470/6315/11 державний виконавець не вчиняв заходів, передбачених частиною 2 та 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», для належного виконання боржником рішення суду, суд першої інстанції вважав протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. по справі № 2а/0470/6315/11 та скасував постанову про закриття виконавчого провадження.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача з невиконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 р. по справі № 804/9237/14, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем на виконання вимог ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час скасування постанови), 27.07.2016 р. відновлено виконавче провадження, тобто державним виконавцем вчинені дії, передбачені законодавством, щодо поновлення виконавчого провадження у разі скасування судом постанови про закриття такого виконавчого провадження.
Також суд вважав необґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо порушення строків виконання рішення, оскільки ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначений лише порядок виконання рішень, які не можуть бути виконані без участі боржника, та в якій не передбачені граничні строки виконання таких рішень.
Вимоги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення суд першої інстанції залишив без задоволення через те, що приписи ст. 267 КАС України не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Предметом апеляційного перегляду є постанова суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, зміст правовідносин, які виникли між сторонами, в також правильно застосовано законодавство, що регулює спірні правовідносини.
Так, оскільки предметом оскарження є постанова державного виконавця, прийнята 30.11.2016 р., судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин приписи Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі Закон № 1404).
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
До обов`язків виконавців відповідно до ст. 18 Закону № 1404 належить вжиття передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, а також вчинення виконавчих дій неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі; здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець згідно з ч. 3 ст. 18 цього Закону має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Частиною 1 статті 63 Закону № 1404 передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Тобто, виконавець зобов`язаний здійснювати примусове виконання рішень у відповідності до встановленого таким рішенням способу та порядку, а також має право на проведення перевірки виконання рішень, а рішення про закінчення виконавчого провадження приймається виконавцем лише в разі фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом.
В розглядуваному випадку при закінченні виконавчого провадження, відкритого на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року в адміністративній справі № 2а/0470/6315/11, державний виконавець, не пересвідчився в тому, чи було направлено позивачам та отримано ними відповідь боржника за виконавчим провадженням, тобто чи фактично виконано рішення суду в повному обсязі.
Є правильним зазначення судом першої інстанції, що факт реєстрації відповіді в книзі обліку вихідних документів адміністративного управління КСВ ЗС України жодним чином не свідчить про фактичне виконання судового рішення про зобов`язання надати відповідь на звернення.
Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції, що єдино можливим доказом, що підтверджує направлення відповіді на звернення позивачів, є саме копія книги обліку вихідних документів адміністративного управління КСВ ЗС України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки факт реєстрації відповіді в книзі обліку вихідних документів не може підтверджувати факт направлення відповіді на звернення позивачів. В цьому випадку державний виконавець перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження повинен був витребувати у боржника (боржників) відомості про фактичного направлення такої відповіді (реєстр поштових відправлень).
Крім того, є цілком правильним висновок суду першої інстанції про ненадання відповідачем доказів про вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій після відновлення виконавчого провадження.
Відтак, оскільки відповідачем не надано доказів повного фактичного виконання судового рішення, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення позову в частині скасування постанови закінчення виконавчого провадження та визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції основних принципів адміністративного судочинства в частині не запрошення відповідача до судового засідання є безпідставними. Судом першої інстанції здійснено належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідачу вручено 18.04.2017 р. судову повістку на судове засідання, що призначено на 24.04.2017 р. (а.с. 91).
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 р. в справі № 804/9088/16 залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 р. в справі № 804/9088/16 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна казначейська служба України, про скасування постанови, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 19.09.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко