Справа № 817/969/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2017 р.Р і в н е 817/969/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник Демидов І.А.,

відповідача: представник Плеханов Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України
про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинення певних дій , -
В С Т А Н О В И В:
19.06.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України і з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив: визнати незаконними дії відповідача щодо його безпідставного звільнення за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військово-службовцем) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язати відповідача протягом трьох календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили, змінити підставу та формулювання його звільнення, вказавши в наказі підставу його звільнення за пунктом «і» (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позовні вимоги в повній мірі підтримані позивачем та його представником в судовому засіданні та обґрунтовані тим, що в основу висновків про систематичне невиконання ОСОБА_1 умов контракту військовослужбовця покладено ту обставину, що він нібито двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани згідно наказу начальника загону №441-кп від 19.08.2016 та наказу ТВО начальника загону №477-кп від 09.09.2016. Разом з тим, жодне із зазначених стягнень не було внесене до службової картки військовослужбовця і не було у встановленому порядку доведене до відома військовослужбовця. Відповідно до цього, позивач і його представник наполягали на тому, що на момент звільнення ОСОБА_1 насправді не мав непогашених дисциплінарних стягнень, а відповідач не мав і не має в своєму розпорядженні жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили на користь того, що позивач систематично допускав невиконанням умов контракту. За наведеного, доводили відсутність підстав для звільнення позивача за пунктом «и» частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також позивач та його представник зауважили, що з 18.01.2017 ОСОБА_1 проходить службу в Катеринівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, і його звільнення із попереднього місця служби за пунктом «и» частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є суттєвою перешкодою для його кар`єрного росту. Первісно просили змінити підстави та формулювання звільнення, вказавши в наказі підставу звільнення за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої із застосуванням часини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В ході судового розгляду, з урахуванням існування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №218-ос від 03.102014 про продовження строку дії контракту позивача на період до оголошення демобілізації, уточнили прохальну частину позовної заяві і просили змінити підстави та формулювання звільнення, вказавши в наказі підставу звільнення - за пунктом «і» (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». За наведеного просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав необґрунтованості позовних вимог, вказавши, що за правилами пункту 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29.12.2009, військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби він два або більше разів притягувався на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_1 мав два дисциплінарних стягнення догани, застосовані до нього наказами начальника загону №441-кп від 19.08.2016 та №477-кп від 09.09.2016, а тому 13.09.2016 попереджений про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування, і через два місяці виключений зі списів частини. Відповідачем в повній мірі було дотримано порядок та процедуру звільнення позивача з військової служби, а тому доводив, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає, тим більше в частині зміни підстав формулювання причин звільнення на пункт «а» або пункт «і» частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», позаяк термін дії контракту у позивача не сплинув. За наведеного просив в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідача, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини.

03.10.2009 між Державною прикордонною службою України в особі начальника Луцького прикордонного загону полковника ОСОБА_2 та молодшим сержантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України. Контракт укладено строком на п`ять років, з 03.10.2009 року по 03.10.2014 (а.с.81).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №218-ОС від 03.10.2014 старшому сержанту ОСОБА_1 продовжено строк контракту з 03.10.2014 на період до оголошення демобілізації на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» №1275-VII від 20.05.2014 (а.с.38).

Згідно з пунктом 7 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 №441-КП від 19.08.2016 за неналежне виконання вимог ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушення розпорядку дня підрозділу, запізнення на безпосередню підготовку прикордонних нарядів до несення служби 18.08.2016, інспектору прикордонної служби 3 категорії черговому відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшині ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.51-52). Підставою визначено рапорт начальника відділу прикордонної служби «Грабове» майора ОСОБА_4 від 18.08.2016, за змістом якого ОСОБА_1 порушив розпорядок дня 18.08.2016. Вказаний рапорт в письмовому вигляді зареєстрований 18.08.2016 за №669 та 23.08.2016 за №10546, а резолюція ТВО начальника Луцького прикордонного загону полковника Скарвінко М.В. проставлена на ньому лише 24.08.2016 (а.с.12). В свою чергу, вказаний рапорт винесено на підставі рапорту про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміною прикордонних нарядів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за 18.08.2016 (а.с.111-113).

Зміст наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 №441-КП від 19.08.2016 доведений начальникам відділів прикордонної служби «Березове», «Дубровиця», «Вичівка», «Дольськ», «Самари», «Доманове», «Тур», «Піща», «Грабове», «Рівне», «Новогрузьке», «Висоцьк» електронною поштою згідно з вихідною телеграмою №68 від 06.09.2016 «Про підсумки оперативно-службової діяльності (Т/62-11300), яка була прийнята до виконання майором ОСОБА_5 (а.с.109-110) і належним чином зареєстрована в журналі вихідної кореспонденції (а.с.103-104).

01.09.2017 військовослужбовцями Луцького прикордонного загону, а саме: помічником начальника загону з правової роботи начальником групи правового забезпечення полковником юстиції ОСОБА_6 , начальником відділу кадрів підполковником ОСОБА_7 , начальником групи з добору у Волинській області окремого регіонального центру комплектування майором ОСОБА_8 та офіцером відділу кадрів лейтенантом ОСОБА_9 складено акт про факт відмови ОСОБА_1 від ознайомлення під підпис з наказом №441-КП від 19.08.2016 (а.с.41).

Також ОСОБА_1 06.12.2016 звертався із письмовою заявою до ТВО начальника Луцького прикордонного загону полковника Скарвінко М.В., в якій зазначав, що писав рапорт про надання дозволу на виїзд за межі гарнізону з 17.08.2016 по 19.08.2016 та з дозволу начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майора ОСОБА_4 був на вихідному дні, однак в цей період отримав наказове стягнення (а.с.70). З цього приводу 13.12.2016 йому була надана відповідь за №14/16449, за змістом якої, дисциплінарне стягнення було оголошено заявнику наказом №441-кп від 19.08.2016 на підставі рапорту начальника відділу прикордонної служби «Грабове» і доведене до нього встановленим порядком; при цьому заявника проінформовано про право оскарження дисциплінарного стягнення старшому командирові (начальнику) або ж до суду (а.с.71).

Доказів такого оскарження суду не надано.

Крім цього, згідно з пунктом 10 наказу ТВО начальника Луцького прикордонного загону полковника Скарвінко М.В. №477-КП від 09.09.2016 за неналежне виконання вимог ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про службу прикордонних нарядів Держприкордон-служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015 щодо організації та несення служби в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», що призвело до не виявлення учбових слідів, учбового порушника державного кордону та учбової закладки 06.09.2016 в межах визначеної для охорони ділянки державного кордону, інспектору прикордонної служби 1 категорії начальнику групи відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшині ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.53-55). Підставою визначено телеграму начальника відділу прикордонної служби «Дольськ» від 07.09.2016 вх.№13219, за змістом якої майор ОСОБА_10 доповів, що 06.09.2016 з 16:00 по 17:00 він здійснив перевірку організації несення служби п/н «ПП» від резерву ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі старшини ОСОБА_1 , сержанта ОСОБА_11 , солдата ОСОБА_12 , який здійснював перекриття ділянки ДК в межах прикордонних знаків №0450-0409, шляхом пуску навчального порушника ДК на напрямку н.п. Ветли (Україна) н.п. Сваринь (РБ), та прокладання навчальних слідів та учбової закладки в районі прикордонного знака №0409; За результатами перевірки учбового порушника не виявлено, станом 07.09.2016 на 12:00 учбову закладку та навчальні сліди на державному кордоні не виявлено; Просив притягнути до дисциплінарної відповідальності даних військовослужбовців (а.с.80). Вказана телеграма №Т/1-1201 прийнята 07.09.2016 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 (а.с.80) та зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції (а.с.95-98). Відомості, зазначені в телеграмі відповідають даним рапорту про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміною прикордонних нарядів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за 06.09.2016 (а.с.92-94).

Зміст наказу ТВО начальника Луцького прикордонного загону полковника Скарвінко М.В. №477-КП від 09.09.2016 доведений начальникам відділів прикордонної служби «Березове», «Дубровиця», «Вичівка», «Дольськ», «Самари», «Доманове», «Тур», «Піща», «Грабове», «Рівне», «Новогрузьке», «Висоцьк» електронною поштою згідно з вихідною телеграмою №197 від 14.09.2016 «Про підсумки оперативно-службової діяльності (Т/62-11852), яка була прийнята до виконання майором ОСОБА_5 (а.с.99-102) і належним чином зареєстрована в журналі вихідної кореспонденції (а.с.103-106).

Судом встановлено, що ні наказ №441-КП від 19.08.2016, ні наказ №477-КП від 09.09.2016 не були внесені до службової картки військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с.13-14). Пояснити причини, з яких це не було зроблено, представники відповідача суду не змогли.

З огляду на те, що на телеграмі начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 07.09.2016 вх.№13219, ТВО начальника Луцького прикордонного загону полковник Скарвінко М.В. зазначив резолюцію: «включити в наказ за тиждень», «т.Філюка та решту, в кого в наявності 2 дисц.стягнення на розгляд АК на 13.09.2016», питання щодо подальшого проходження служби військовослужбовцем у зв`язку із наявністю двох дисциплінарних стягнень, оголошених письмовими наказами на протязі останніх дванадцяти місяців старшиною ОСОБА_1 розглядалося на засіданні атестаційної комісії Луцького прикордонного загону 13.09.2016. Результати засідання оформлені протоколом №38 від 13.09.2016, в якому зафіксовано рішення комісії відносно ОСОБА_1 : «рекомендувати начальнику прикордонного загону попередити про дострокове розірвання контракту з ініціативи командування та звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем» (а.с.45-47).

Попередження про дострокове розірвання контракту з старшиною ОСОБА_1 з ініціативи командування підписане ТВО начальника Луцького прикордонного загону полковником ОСОБА_14 13.09.2016, однак від його підпису позивач відмовився, що засвідчено комісійно (а.с.9-10,39).

Крім того, 13.09.2016 з старшиною ОСОБА_1 проводилась бесіда по питанню звільнення з військової служби за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за результатом якої складено лист бесіди та доведено вимоги чинного законодавства з питань проходження військової служби та відповідальності, що настає за вчинення правопорушень до моменту виключення зі списків особового складу органу у зв`язку зі звільненням з військової служби. З листом бесіди позивач був ознайомлений, що підтверджується його підписом 13.09.2016 року на листі бесіди (а.с.40).

09.11.2016 начальник відділу прикордонної служби «Грабове» майор ОСОБА_4 вніс подання до звільнення з військової служби за контрактом в запас інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 2 групи молодших інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 старшину ОСОБА_1 за пунктом «и» частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.43).

09.11.2016 військовослужбовцями Луцького прикордонного загону, а саме: начальником відділу прикордонної служби «Грабове» майором ОСОБА_4 , заступником начальника відділу прикордонної служби «Грабове» з персоналу майором ОСОБА_15 та відповідальним виконавцем ВПС «Грабове» прапорщиком ОСОБА_16 складено акт про факт відмови ОСОБА_1 від ознайомлення під підпис з поданням про звільнення (а.с.42).

09.11.2016 начальник Луцького прикордонного загону полковник ОСОБА_14 видав наказ №261-0с від 09.11.2016 «По особовому складу» про звільнення позивача з військової служби в запас за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.48).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_14 №265-0с від 14.11.2016 «По особовому складу» старшину ОСОБА_1 виключено зі списків частини та усіх видів забезпечення з 14.11.2016 (а.с.49).

14.11.2016 ОСОБА_1 звернувся до начальника Луцького прикордонного загону полковника ОСОБА_14 з рапортом, в якому висловив прохання про особистий прийом по питанню звільнення його з лав ДПСУ у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту (а.с.68) і такий прийом в режимі відеоконференції було проведено 08.12.2016 (а.с.68-69).

З позовами про скасування наказу про звільнення №261-0с від 09.11.2016, як і про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень №477-КП від 09.09.2016 та №441-кп від 19.08.2016, ОСОБА_1 до суду не звертався, натомість з 18.01.2017 проходить службу в Катеринівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки (а.с.15).

Прийшовши до висновку, що його звільнення із попереднього місця служби за пунктом «и» частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є суттєвою перешкодою для його кар`єрного росту, 19.06.2017 звернувся до суду з позовом про заміну підстав та формулювання його звільнення.

Ухвалою від 07.07.2017 суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Луцького прикордонного загону Північного Регіонального управління Державної прикордонної служби про визнання дій неправомірними та зміну підстав та формулювання причини звільнення та поновив цей строк.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (Держприкордонслужбі) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначені у Положенні про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яке затверджене Указом Президента України №1115/2009 від 29.12.2009.

За правилами пунктів 2, 3 цього Положення, громадяни проходять військову службу в Держприкордонслужбі в добровільному порядку або за призовом. Із громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт. Громадяни, які проходять військову службу в Держприкордонслужбі, є військово-службовцями Держприкордонслужби.

В силу вимог пункту 265 зазначеного положення, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: 1) у запас - якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; 2) у відставку - якщо вони досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із виключенням з військового обліку.

А відповідно до пункту 267 (в редакції, що діяла на час існування спірних правовідносин) - контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з ініціативи:

1)командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбаче-них пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж» та «и» частини шостої статті статі 26 Закону;

2) військовослужбовця - за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «д» та «з» частини шостої статті 26 Закону.

В свою чергу, за правилами пункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Також, згідно з положеннями пункту 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29.12.2009, військово-службовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

Позивач, укладаючи 03.10.2009 контракт про проходження військової служби у Державній прикордонній службі України, взяв на себе обов`язок проходити військову службу в порядку, визначених законодавчими і нормативно-правовими актами, сумлінно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів та начальників, службові обов`язки.

Посилання позивача та його представника на те, що відповідач протиправно в односторонньому порядку продовжив дію контракту, суд до уваги не приймає, оскільки після закінчення контракту позивач продовжував служити, а дії та/або наказ відповідача з приводу продовження дії контракту з 03.10.2014 на період до оголошення демобілізації, не оскаржував.

Згідно з пунктом 7 наказу начальника Луцького прикордонного загону полковника ОСОБА_3 №441-КП від 19.08.2016 старшині ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання вимог ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, яке виразилося в порушенні розпорядку дня підрозділу, запізненні на безпосередню підготовку прикордонних нарядів до несення служби 18.08.2016.

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» №548-XIV від 24.03.1999 покладає на військовослужбовців, поміж іншого, і обов`язок бути дисциплінованим. А стаття 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-XIV від 24.03.1999 визначає, що військова дисципліна, поміж іншого, зобов`язує кожного військовослужбовця неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно, підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтуються на вимогах законодавства.

Згідно з пунктом 10 наказу ТВО начальника Луцького прикордонного загону полковника Скарвінко М.В. №477-КП від 09.09.2016 старшині ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання вимог ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про службу прикордонних нарядів Держприкордонслужби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015, яке виразилося в неналежній організації та несенні служби в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», а саме не виявлення учбових слідів, учбового порушника державного кордону та учбової закладки 06.09.2016 в межах визначеної для охорони ділянки державного кордону.

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» №548-XIV від 24.03.1999 покладає на військовослужбовців, поміж іншого, і обов`язок постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України. А стаття 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-XIV від 24.03.1999 визначає, що військова дисципліна, поміж іншого, зобов`язує кожного військовослужбовця неухильно виконувати вимоги військових статутів та бути пильним.

Відповідно, підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтуються на вимогах законодавства

Вид стягнення догана, в обох випадках в повній мірі відповідає вимогам статті 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-XIV від 24.03.1999. Дисциплінарні стягнення відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що їх наклав.

Службове розслідування може передувати прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, однак, відповідно до статті 84 згаданого Статуту, не є обов`язковим.

За правилами статей 97-98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-XIV від 24.03.1999, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

А за правилами статей 87-1, 88 рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця оскаржується в установленому законом порядку; військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

ОСОБА_1 не оскаржував накази про накладення дисциплінарних стягнень №477-КП від 09.09.2016 та №441-кп від 19.08.2016, ні після їх оголошення, ні згодом. При цьому, суд не бере до уваги доводи сторони позивача про необізнаність з ОСОБА_1 з такими наказами, позаяк навіть якщо і припустити, що накази не були оголошені безпосереднім командиром начальником відділу прикордонної служби «Грабове», то позивачу, в будь-якому випадку, стало відомо про їх існування під час попередження про звільнення 13.09.2016, і тим більше під час його звільнення 19.11.2016. Крім того, з копіями вказаних наказів, які містяться в матеріалах справи, представник позивача ознайомлювався під час розгляду справи судом 05.07.2017.

За правилами абзацу другого пункту 288 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29.12.2009, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військово-службовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення.

На підставі відповідного подання про звільнення 09.11.2016 начальник Луцького прикордонного загону полковник ОСОБА_14 видав наказ №261-0с від 09.11.2016 «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас.

З огляду на те, що на вказану дату ОСОБА_1 мав два непогашених та не оскаржених дисциплінарних стягнення, накладених на нього за неналежне виконання обов`язків, взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби, формулювання причин і підстав його звільнення в наказі №261-0с від 09.11.2016 в повній мірі відповідали, як пункту 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29.12.2009, так і пункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992.

Окремо слід зауважити, що в силу вимог пункту 297 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29.12.2009, військово-службовець, стосовно якого прийнято рішення про дострокове розірвання (припинення) контракту про проходження військової служби з ініціативи командування, має право оскаржити наказ про дострокове розірвання (припинення) контракту і звільнення з військової служби у порядку, встановленому законодавством.

ОСОБА_1 наказ №261-0с від 09.11.2016 не оскаржував, натомість з 18.01.2017 проходить військову службу в Катеринівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області.

За правилами пункту 296 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України №1115/2009 від 29.12.2009, після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава для звільнення зміні не підлягає, якщо під час звільнення не було допущено порушення законодавства.

Судом в ході розгляд справи не було встановлено обставин, які б свідчили на користь того, що під час звільнення ОСОБА_1 відповідачем було допущено порушення законодавства.

За наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо безпідставного звільнення за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до задоволення не підлягають як безпідставні.

Тим більше не можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України змінити підставу та формулювання його звільнення, вказавши в наказі підставу його звільнення за пунктом «і» (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, за правилами частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (в редакції, яка діяла на час звільнення позивача), під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці:

1) з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини:

а) жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу;

в) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;

г) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини: виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері); утримання жінкою (чоловіком) - військовослужбовцем повнолітньої дитини віком до 23 років, яка є інвалідом I чи II групи, якщо вона (він) не висловила (не висловив) бажання продовжувати військову службу; необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років; наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років; утримання жінкою (чоловіком) - військовослужбовцем дитини - інваліда підгрупи А віком до 18 років, якщо вона (він) не висловила (не висловив) бажання продовжувати військову службу;

д) у зв`язку з проведенням організаційних заходів у порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, за умови завершення виконання визначених завдань;

е) через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків;

є) призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України;

ж) які вислужили строк військової служби за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону;

з) які досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

Військовослужбовці також можуть бути звільнені з військової служби з підстав, передбачених пунктами «в», «г», «е», «є», «и» частини шостої та пунктами «в», «г», «е», «є» частини сьомої цієї статті.

Пункт 1 частини восьмої статті 26 Закону був доповнений абзацом «і», що надавав право на звільнення під час дії особливого періоду з військової служби військовослужбовців, які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби» №1769-VIII від 06.12.2016, який набрав чинності лише 07.01.2017.

Оскільки дана норма на 09.11.2016 не існувала, внесення в наказ від 09.11.2016 такого формулювання причин звільнення позивача, апріорі буде протиправним заходом.

Також не могли бути задоволені і первісно визначені позивачем вимоги про зміну підстав та формулювання його звільнення, на звільнення за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», позаяк, як вже попередньо визначено судом, частина восьма статті 26 Закону не дозволяє звільняти військовослужбовців з військової служби під час дії особливого періоду з підстав, передбачених, зокрема пунктом «а» частини шостої цієї ж статті (у зв`язку із закінченням строку контракту). Та, й крім того, строк контракту про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, укладений позивачем 03.10.2009 згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №218-ОС від 03.10.2014 продовжено на період до оголошення демобілізації, тобто, станом на день звільнення позивача з військової служби 09.11.2016, не закінчився.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 71 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом не встановлено обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Підстав для розподілу судових витрат у справі немає.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 в позові до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій незаконними та зобов`язання змінити формулювання підстав та причин звільнення, відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Друзенко Н.В.