Справа № 233/3398/17
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. , розглянувши в порядку скороченого провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Із вказаним позовом звернулась ОСОБА_1, в якому просила визнати дії Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати їй пенсії з березня 2016 року незаконними, скасувати рішення відповідача про призупинення виплати пенсії, зобов'язати Костянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та сплатити заборгованість, яка утворилась з березня 2016 року, а також утриматися від подальшого припинення виплати пенсії, посилаючись на те, вона є внутрішньо переміщеною особою та з листопада 2014 року звернулась до відповідача за виплатою їй пенсії. Проте з березня 2016 року виплати були припиненні, вважає, вказані дії незаконними, оскільки порушує її право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України справа розглядається в порядку скороченого провадження.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В силу ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1У «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України № 1058-1У, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства.

Відповідно до п. 8 Тимчасового порядку, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком. Відповідно до довідки від 18.11.2014 року № НОМЕР_1, виданої УСЗН Костянтинівської міської ради, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що перемістилася з тимчасово окупованої території України - м. Горлівка Донецької області, в м. Костянтинівка Донецької області, де зареєструвала місце свого перебування за адресою вул. Громова, 6/21. Судом не встановлено відомості щодо скасування зазначеної довідки. Позивач перебувала на обліку в Костянтинівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 01.08.2014 року та до 29.02.2016 року та отримувала пенсію за віком. З 29.02.2016 року виплата пенсії була призупинена.

Із поданих відповідачем заперечень на адміністративний позов вбачається, що виплата пенсії позивачу була призупинена, для зясування фактичного місця проживання пенсіонера на підставі отриманих результатів обміну інформацією з органами соціального захисту населення про осіб, які взяті на облік відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», оскільки відповідачем встановлено, що позивач не мешкає за адресою, вказаною в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Що, в свою чергу, відповідач відносить до наявності підстав для припинення виплати пенсії, а саме: пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону №1058.

Враховуючи наведені норми права, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог ч.1 ст. 49 Закону №1058, оскільки з 01 березня 2016 року позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав. Відсутність позивача за адресою мешкання, вказаною в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, отримання результатів обміну інформацією з органами соціального захисту населення про осіб, які взяті на облік відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», як і рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, не є такими підставами у розумінні ч. 1 ст. 49 Закону №1058.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивача є незаконними, а тому відповідача слід зобовязати поновити позивачу виплату пенсії за віком з 01 березня 2016 року.

Разом з тим, вимога позивача зобов'язати Костянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області утриматися від подальшого припинення виплати пенсії не підлягає задовленню, адже судом можуть бути захищенні лише порушенні права особи.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати віднести за рахунок держави, оскільки позивачу, на користь якого ухвалено рішення, було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення у справі, а відповідач звільнений від їх сплати.

Керуючись статтями 17, 18, 50, 69, 70, 71, 94, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 року незаконними.

Зобов'язати Костянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної їй пенсії за віком з 01.03.2016 року.

В іншій чстині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя