Справа № 707/802/17
Суддя: Смоляр О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Cмоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Нечаєнко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Степанківської сільської ради Черкаського району про визнання рішення сільської ради нечинними їх скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Депутат Степанківської сільської ради Черкаського району ОСОБА_1, 19 квітня 2017 року звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до Степанківської сільської ради Черкаського району, в якому просив визнати протиправними і скасувати рішення Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що були прийняті 31 березня 2017 року на 21 сесії 7 скликання Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Вимоги позову позивачем мотивовано тим, що 31 березня 2017 року Степанківська сільська рада Черкаського району Черкаської області провела двадцать першу сесію сільської ради. Згідно протоколу цієї сесії було присутніми 13 депутатів, які розглянули 17 питань і відповідно були прийняті рішення по ним.

Вважає, що прийняття даних рішень суперечить нормам існуючого законодавства, так як була порушена процедура підготовки проведення сесії.

Позивач надав пояснення по суті справи, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених в адміністративному позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, - Степанківської сільської ради Черкаського району в судовому засіданні заперечувала проти адміністративного позову, просила відмовити в його задоволенні. Зазначила, що процедура підготовки проведення сесії не була порушена, оскільки головою сільської ради 21.03.2017 було видано розпорядження №12 «Про скликання двадцять першої сесії сільської ради сьомого скликання», на 31.03.2017, яке відповідно до вимог ч. 10 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» та Регламенту ради було 22.03.2017 оприлюднене на офіційному веб-сайті сільської ради. Таким чином, вважає твердження позивача про те, що не повідомлялося про дату та час проведення сесії безпідставними.

Допитані в ході судового розгляду свідки, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, кожен окремо надали пояснення по суті справи, котрі за своїм змістом є ідентичними, та пояснили суду, що їм завчасно було повідомлено про час, місце проведення сесії та питання, які передбачалися внести на розгляд ради, оскільки зазначена інформація була оприлюднене на офіційному веб-сайті та дошці оголошень сільської ради.

Свідки ОСОБА_10,ОСОБА_11,ОСОБА_12,ОСОБА_13,ОСОБА_14, кожен окремо надали пояснення по суті справи, та пояснили суду, що була порушена процедура підготовки проведення сесії,оскільки порядок денний був оголошений та роздрукований перед початком сесії, з цього приводу зверталися з письмовою заявою до сільської ради.

Суд, заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та доводи адміністративного позову, приходить до переконання про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 31 березня 2017 року Степанківська сільська рада Черкаського району Черкаської області провела двадцать першу сесію сільської ради. Згідно протоколу цієї сесії було присутніми 13 депутатів, які розглянули 17 питань і відповідно були прийняті рішення по ним.

Вищевказані рішення оскаржується позивачем, Депутатом Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_1 виходячи із того, що останній вважає, що була порушена процедура підготовки проведення сесії.

Вирішуючи заявлений спір у сфері публічно-правових відносин, суд враховує наступні положення чинного законодавства, та обставини, встановлені в ході судового розгляду справи.

Так, органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1 ст.144 Конституції України).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» (у редакція, що є чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення) вбачається, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року за №7-рп/2009 дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні акти, до яких належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Аналіз правових норм, викладених в Законах України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування» в нерозривному взаємозв'язку з положеннями Основного Закону та вищезгаданого рішення Конституційного Суду України, свідчить про те, що оскаржувані рішення Степанківської сільської ради, є офіційним письмовим документом, прийнятим ним у визначеній законодавством формі, застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію, тобто за своїми ознаками є актом індивідуальної дії.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є депутатом Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області VII скликання, та який на момент прийняття оскаржуваного рішення не втратив статусу депутата місцевої ради.

Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 01 червня 2010 року №781/11/13-10 «Щодо застосування окремих норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ» зазначено, що під час розв'язання спорів фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності важливе значення має визначення правової природи оскаржуваного рішення, тобто є необхідність визначення належності акту до нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії. Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб, яких вони стосуються. Індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, які в них зазначені, тобто безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені. На це вказує і Верховний Суд України у своїй постанові від 01 грудня 2009 року №9/236.

Можна зробити висновок, що індивідуальні акти стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме, індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата-конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Виходячи з аналізу приписів вищенаведених норм процесуального права вбачається, що позивачем має бути наведено докази порушення оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування його прав, свобод та інтересів, що обумовлює право на звернення до суду.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Отже, підставами для визнання протиправними дій чи скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який вчинив ці дії чи прийняв рішення. При цьому обов'язковою умовою оскарження дій, рішень є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відтак при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Обсяг повноважень та правовий статус народних депутатів України визначаються Конституцією та законами України.

Системний аналіз законів свідчить про те, що народні депутати України не наділені владними управлінськими функціями, а тому не можуть бути суб'єктами звернення з позовом з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління.

Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

Оскільки рішення Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що були прийняті 31 березня 2017 року на 21 сесії 7 скликання Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області є актами, що породжує права та обов'язки тільки того суб'єкта, якому його адресовано, та враховуючи вимоги законодавства України, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду не обґрунтовано, у чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів, у зв'язку з прийняттям оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування.

Щодо порушення процедури підготовки сесії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно приписів ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесії районної ради, окрім першої, скликаються головою ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Частиною 10 цієї статті визначено, що рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Згідно з ч.17 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім того, судом з'ясовано, що правові засади діяльності Степанківської сільської ради визначено її Регламентом, який затверджено рішенням ради від 04.12.2015 №2-1/VII, яким визначено порядок скликання сесій ради, підготовки і розгляду нею питань,проведення засідань, прийняття рішень ради.

Статтею 4 Регламенту передбачено, що засідання ради проводяться гласно відкритими засіданнями із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством.

Поняття гласність діяльності ради забезпечується оприлюдненням проектів рішень ради з метою їх громадського обговорення та внесення пропозицій, а також шляхом публікації звіту пленарних засідань ради, публікації їх рішень в засобах масової інформації, на офіційному сайті ради та оголошень на місцевому радіо або в інший визначений радою спосіб.

Відповідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем в порядку ст.71 КАС України надано суду належні та допустимі докази виконання вимог ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 10 Регламенту Степанківської сільської ради в частині дотримання порядку інформування депутатів, про скликання двадцять першої сесії сільської ради VІІ скликання 31.03.2017 року, а відповідно і дотримання принципів публічності, гласності, визначених у ч.17 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 4 Регламенту, шляхом оприлюднення зазначеної інформації на офіційному веб-сайті сільської ради від 22.03.2017р.

Крім того, позивач був присутній на засіданні комісії Степанківської сільської ради 22.03.2017 року, де на обговорення були винесені питання, які були розглянуті на двадцять першої сесії сільської ради VІІ скликання 31.03.2017 року.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятих ним рішень на двадцать першій сесії сільської ради, а тому з огляду на викладене, вбачається що відповідач жодним чином не порушив права або законні інтереси позивача, яким не надано будь-яких доказів, які б підтверджували викладені у позовній заяві факти, а саме докази порушення процедури підготовки сесії.

Виходячи з наведеного, прийняття оскаржуваних рішень відбулося у відповідності до наданих законом повноважень, у спосіб, передбачений діючими нормативними актами, при чіткому дотриманні процедури та діючого законодавства, недоведеності порушення прав та інтересів позивача внаслідок прийняття рішень Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що були прийняті 31 березня 2017 року на 21 сесії 7 скликання Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області підстав для задоволення адміністративного позову не вбачається.

За результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а в позові слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні адміністративного позову, підстав для стягнення судового збору не вбачається (ст.94 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.2, 3, 8, 9, 11, 12, 71, 159, 160, 162, 163, 167, 171 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Степанківської сільської ради Черкаського району про визнання рішення сільської ради нечинними їх скасування - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області.

Суддя: О. А. Смоляр