Справа № 396/1289/17
Суддя: Шепетько В. І.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/1289/17
Провадження № 2-а/396/47/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович,

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнської районної державної адміністрації про зобов'язання утриматися від вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом про зобов'язання утриматися від вчинення певних дій до відповідача Новоукраїнської РДА, в обґрунтування якого посилається на те, що його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с.Іваничі Костопільського району. Рівненської області. Проживав він в с. Шишкине Новоукраїнського району Кіровоградської області. Працював в КСПП «Шишкинське» Новоукраїнського району, 13 травня 1995 року, на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось б, хата і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповів йому у власність. Вказаний заповіт 13 травня 1995 року було посвідчено секретарем виконкому Шишкинської сільської ради. ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько помер перебуваючи в родичів в с. Іваничі Костопільського району Рівненської області. На будинок, в якому батько проживав в с. Шишкине. Новоукраїнського району, ніяких документів на право власності він не знайшов. Сам будинок і всі господарські споруди біля нього великої цінності не мали, а тому він їх продав за символічну ціну без оформлення будь-яких документів на право власності. Все рухоме майно, яке належало батькові також значної матеріальної цінності не мало, а тому більшу частину його він роздав жителям с. Шишкине, а невелику частину забрав собі. Таким чином, він забрав собі незначний, малоцінний інвентар, малоцінні предмети, які батько використовував вдома (лопати, сокиру, пилку, тощо). Крім того, не передивляючись, він склав у мішок всі батькові особисті речі і забрав додому. Більше до огляду цих речей він не повертався і не знав, що там знаходиться. В липні 2017 року до нього зателефонували знайомі з с. Шишкине і повідомили про те, що при розпаюванні земель КСПП «Шишкинське» батькові було видано земельну ділянку, на яку він отримав Державний акт на право власності. Вони запитали, чому він не оформив відповідні документи і не успадкував її. тим більше, що батько офіційно заповів все своє майно йому. Для нього це була несподіванка, так як йому раніше не було відомо, що у батька у власності є земельна ділянка на території Шишкииської сільської ради, тому він не оформляв ніяких спадкових документів.

Він став переглядати батькові особисті речі і серед них знайшов Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 6,76 га. Згідно вказаного акту земельна ділянка передана батькові у приватну власність на підставі рішення Шишкииської сільської ради народних депутатів від 21 серпня 1998 року №12 для ведення товарного виробництва. Вказаний державний акт зареєстровано в книзі державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4. Земельній ділянці було присвоєно НОМЕР_2. Державний акт на право приватної власності на землю серія КР № НОМЕР_3, кадастровий № НОМЕР_1.

Після смерті батька він не подавав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини з вище вказаних причин. Якби він знав, що у батька у власності є земельна ділянка, яка має велику цінність, він б подав би всі документи на оформлення спадщини. Тим більше, що батько заповідав йому все майно, яке йому належало на момент смерті. Для нього, батькова земля має велику цінність, але більшу цінність має вказана земля як пам'ять про батька і відчуття виконаної волі батька перед смертю.

Він є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, бажає прийняти спадщину і не відмовляється від неї. незважаючи на пропуск строку на прийняття спадщини. Вважає, що передбачений ст.549 ч.11 ЦК Української PCP (ст.1270 ЦК України) шестимісячний строк для прийняття спадщини, пропущено з поважних причин. Шестимісячний строк закінчився 19.09.1997 року. Він бажаю поновити цей строк.

До Новоукраїнського районного суду ним було направлено дві позовні заяви - про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення фактів, що мають юридичне значення. Розгляд обох цивільних справ в суді призначено на 17 серпня 2017 року.

Його батькові ОСОБА_4 на земельну ділянку було видано Державний акт на право приватної власності, виділено її в натурі (на місцевості), присвоєно НОМЕР_2, кадастровий НОМЕР_5. Із незрозумілих причин батьковій земельній ділянці було надано статус «Невитребуваної земельної ділянки». Це рішення є помилковим не відповідає вимогам законодавства України - з цього питання.

Отже, спірна земельна ділянка не може бути віднесена до категорії «невитребуваної», так як вона вже виділена в натурі на місцевості з встановленими межами та кадастровим номером, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. На неї було видано Державний акт на право власності батькові ОСОБА_4

Як стало відомо, рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 12 січня 2017 р. зобов'язано Новоукраїнську РДА виділити ОСОБА_5 із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованих на території Шишкинської сільської ради, в натурі, (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату серії НОМЕР_6, на право на земельну частку (пай) розміром 6,85 умовних кадастрових гектарів. Згідно з інформацією, наданою відділом у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 7 квітня 2017 р. вільні від власності та користування землі запасу та резервного фонду на території Шишкинської сільської ради відсутні.

Отже, в даному випадку, має місце - передача у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, яка належить на праві власності батькові - ОСОБА_4 Ці дії є порушенням прав людини.

Його батько - ОСОБА_4 отримав Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, тобто отримав у приватну власність земельну ділянку - частину земельної поверхні з встановленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами (ч.1 ст.79 ЗК України).

Позивач ОСОБА_1 і представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримали, пославшись на обставини, викладені у позові, який просять задовольнити, пояснили, що станом на день розгляду справи обидва позови судом задоволені і відбувається процедура оформлення позивачем спадкових справ.

Представник відповідача ОСОБА_7 позов визнала, вважаючи його підставним, але повідомила, що Новоукраїнська РДА зобов'язана виконувати законні вимоги органів державної виконавчої служби до того моменту, поки суд не вирішить позов.

Вирішуючи вказаний позов, суд виходить із наступного.

Згідно ст.81 ч.1 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної ділянки (паю).

Згідно ст.125 Земельного кодексу України - право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності. Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Таким чином. ОСОБА_4 в законному порядку став власником земельної ділянки. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні.

Згідно постанови ВГСУ від 15.01.2015 p. у справі №924/686/14 - «нерозподілена», «невитребувана» земельна ділянка це запроектований в складі єдиного земельного масиву без визначення меж на місцевості пай, який не був розподілений на зборах власників земельних часток через неявку на збори.

Згідно розпорядження голови Новоукраїнської РДА від 07.08.2017 року №250-р, було прийнято рішення про виділення ОСОБА_5 в натурі земельну частку НОМЕР_2 площею 6,76 га, власником якої являється ОСОБА_3 (а.с.6,7).

Згідно заповіту від 13.05.1995 року, ОСОБА_3 усе своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 12.01.2017 року, зобов'язано Новоукраїнську РДА виділити ОСОБА_5 із земель запасу Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району в натурі на місцевості земельну ділянку площею 6,85 га.

Таким чином, відповідач - Новоукраїнська РДА, правомірно виконуючи судове рішення, яке набрало законної сили, а також вказівки державного виконавця, виніс розпорядження про фактичне виконання судового рішення та надання земельної ділянки, на яку має право позивач, що підтверджується рішеннями Новоукраїнського районного суду, які набрали законної сили, а тому до остаточного вирішення спірних питань та недопущення порушення інтересів будь-кого із зацікавлених осіб слід зобов'язати відповідача утриматися від виділення в натурі земельної ділянки, на яку претендує позивач. І це є підставою для задоволення позову, зважаючи на його визнання самим відповідачем.

Керуючись ст.ст. 158-160 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Новоукраїнську районну державну адміністрацію Кіровоградської області як суб'єкта владних повноважень, утриматися від виділення в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ділянку НОМЕР_2 площею 6,76 га (власником якої згідно Державного акта на право приватної власності на землю від 21 серпня 1998 року - ОСОБА_3С.), розташованої за межами населеного пункту на території Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області гр. ОСОБА_5, зареєстрованого 20 січня 1997 року за №347, виданого на ім'я ОСОБА_8

Судові витрати залишити за позивачем.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: В. І. Шепетько