Справа № 810/2104/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2104/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова О.А. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивач звернувся в Київський окружний адміністративний суд з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року позов задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.12.2015 №1376//272.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України, відповідно до повідомлення від 30.10.2015 №17661/14 виданого Білоцерківскою ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (а.с. 25) та згідно наказу Білоцерківскої ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 30.10.2015 №1119 (а.с. 24), посадовими особами контролюючого органу було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За результатами перевірки, було складено акт від 20.11.2015 « 1599/17-2//116 (том 1 а.с. 35-42).

Як вбачається з акту, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем п. 120.1 ст. 120 ПК України за несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан та отримані доходи в 2013 році; абзацу «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а саме: занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб у сумі 72 562 грн. 69 коп., у результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 12 106 грн. 26 коп.

Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області було складено протокол про адміністративне правопорушення №252 від 20.11.2015 серії АА№821069, згідно висновків якого позивачем занижено базу оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб в сумі 72 652 грн. 69 коп., в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 12 106 грн. 25 коп. за 2013 рік (а.с. 30).

За результатами перевірки та на підставі акту, податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 29.12.2015 № 1376//272, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що справляється фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 14 920,50 грн., з яких за основним платежем 11 206,26 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3 196,56 грн. (а.с.32).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний, у тому числі подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

Згідно п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (п. 179.1 ст. 179).

Підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПУ Країни об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Відповідно до п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно абз. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, у тому числі дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: сновної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, , у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом;

Пунктом 179.7 ст. 179 ПК України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (позичальник) та ПАТ «Дельта Банк» (кредитор) було укладено кредитний договір № 1321-0201034/ФК від 25.06.2008.

На адресу позивача було направлено повідомлення від 17.12.2012 про анулювання (прощення) частини боргу, в якому зазначено про те, що у разі внесення ним суми погодженої зі співробітниками банку, АТ «Дельта Банк» готовий анулювати залишок заборгованості (а.с. 48).

09 січня 2013 року сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору № 1321-0201034/ФК від 25.06.2008, згідно з п. 3 якого підписанням даного додаткового договору №1 позичальник стверджує, що він повідомлений про те, що згідно п.п. «д» п. 164.2.17 ПК України позичальник зобов'язаний самостійно сплатити податок з доходів, сума яких складає анульовану Кредитором суду боргу в розмірі 5 498 грн. 08 коп. та відобразити їх у своїй річній податковій декларації (том 1 а.с. 49).

В подальшому ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 було видано довідку № 05-1127368 від 15.01.2013 про те, що кредитний договір № 1321-0201034/ФК від 25.06.2008 припинив свою дію з 09.01.2013 у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором перед кредитором (том 1 а.с. 50).

07 серпня 2017 року позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій було задекларовано суму загального річного оподаткованого доходу у розмірі 5 498 грн. 08 коп. та визначено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 824 грн. 71 коп. (том 1 а.с. 115-118).

Також, між позивачем (позичальник) та ВАТ «Універсал Банк» (кредитор) було укладено кредитний договір від 27.02.2008 № CL 21765, за умовами якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому договорі, додатку 1 та додатку 2, а позивальник зобов'язується погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором, додатком 1 та додатком 2 (а.с. 60-64).

У зв'язку з невиконанням позивачем умов зазначеного кредитного договору ПАТ «Універсал Банк» звернулося до постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Рішенням Третейського судді Білоконь Ю.М. від 21.06.2010 у справі № 766/10 позов задоволено, а саме: стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № CL21765 від 27.02.2008 у сумі 7 563, 30 дол. США, що за курсом НБУ станом на 21.06.2010 складає 59 840 грн. 07 коп.

В подальшому між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було підписано пропозицію по врегулюванню заборгованості, згідно якої у разі оплати позивачем 16 164 грн. 40 коп. у спрок до 26 лютого 2013 року на рахунок 9078 в ПАТ «Універсал Банк», решта заборгованості за кредитним договором № CL 21765 від 27.02.2008 буде вважатись врегульованою (а.с. 11).

Зазначена сума була сплачена позивачем на рахунок ПАТ «Універсал Банк», що підтверджується заявами на переказ готівки (а.с. 12-22).

14 лютого 2013 року між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» було укладено акт про припинення зобов'язань за договором CL21765 від 27.02.2008, в якому зазначено про те, що з моменту підписання сторонами цього акта заборгованість позичальника перед кредитором в сумі 9 078, 28 дол. США вважається погашеною повністю шляхом прощення кредитором такої заборгованості позичальнику, а позичальник вважається таким, що виконав свої зобов'язання за основним договором в повному обсязі (а.с. 180).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 29/17 підпис від імені ОСОБА_2 у графі позичальник в акті від 14.02.2013 про припинення зобов'язань за договором CL21765 від 27/02/2008 виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (а.с. 201-204).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що зазначений акт від 14.02.2013 про припинення зобов'язань за договором CL21765 від 27.02.2008 позивачем не підписувався, жодного повідомлення про анулювання (прощення) боргу за зазначеним кредитним договором позивачу не направлялося, отже в супереч вимог податкового законодавства банк не повідомив платника податку про прощення (анулювання) боргу, у зв'язку з чим, обов'язку зі сплати податку на доходи фізичних осіб у зв'язку з прощенням (анулюванням) боргу за договором CL21765 від 27/02/2008 у позивача не виникло.

Колегія суддів звертає увагу на те, що податковим органом при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення викладені вище обставини не перевірялися.

Також, колегія суддів звертає увагу на невірність розрахунку суми грошового зобов'язання, вказаної в оскаржуваному повідомленні - рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 29.12.2015 №1376//272.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18 вересня 2017 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

А. Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.