Справа № 408/2862/17-а
Суддя: Карягіна В. А.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/408/90/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі головуючого- судді Карягіної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання рішення протиправним, його скасування з зобов'язанням вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання рішення щодо відмови в наданні субсидії для відшкодування витрат для сплати житлово-комунальних послуг неправомірними з зобов'язанням їх надати. В обгрунтування зазначив, що він є пенсіонером за віком, з 8 серпня 2016 року перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області згідно довідки №905007894 як внутрішньо переміщена особа .Однак щомісячної адресної допомоги він був позбавлений ,тому звернувся до відповідача з заявою про надання субсидії для відшкодування витрат на оплату ЖКП. 21.03.2017 року він отримав на руки рішення від 23.01.2017 року відповідача про відмову в наданні субсидії з тієї причини, що він не зареєстрований у вказаному будинку АДРЕСА_1.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, так як : факт його реєстрації за вказаною адресою підтверджується довідкою №905007894 від 8.08.2016 року, він сплачує комунальні послуги, актом обстеження матеріально- побутових умов від 22.09.2016 року підтверджено факт його реєстрації та проживання в даному житловому будинку, пенсійна справа його дружини знаходиться в ПФУ Станично-Луганського району і вона отримує пенсію у філії ощадбанку смт.Н.Тепле, за місцем прописки у АДРЕСА_2 не мешкає у зв'язку з аварійним станом квартири, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач присутнім не був, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності на підставі наданих ним письмових доказах.

Представник відповідача-начальник управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області звернувся на адресу суду з клопотанням розглянути справи за відсутності їх представника. В запереченні відповідач просив в задоволенні позову відмовити з посиланням на п.6 Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово- комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, згідно з яким субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні, або особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні на підставі договору найму(оренди) житла.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 7,11 КАС України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З наданих до суду письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1,1949 р.н., згідно довідки № 905007894 від 08.08.2016 року взятий на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні соціального захисту населення Станично-Луганської РДА Луганської області , зареєстрований АДРЕСА_1 (арк.спр.9).

За рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області від 5.08.2011 року право власності на даний будинок був визнаний за позивачем в порядку набувальної давності (арк..спр.12).

Рішенням комісії з питань призначення(відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам УСЗН Станично-Луганської РДА від 29.09.2016 року позивачу відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі п.12 Порядку (арк..спр.30) .

В листі від 20 березня 2017 року відповідач вдруге повідомив позивача про відмову 29.09.2016р. в призначенні виплати щомісячної адресної допомоги з тих підстав, що він має у власності житловий будинок, розташований на території, де проводилася АТО, але на цій території органи державної влади вже здійснюють свої повноваження, з посиланням на лист Міністерства соціальної політики України №2585/5/75-16 від 01.12.2016 року. ( арк..спр.10) Між тим, на час прийняття рішення в вересні 2016 року така підстава відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги викладена в листі від 01.12.2016 року не існувала. .

Погодившись з даною відмовою, позивач звернувся з заявою про надання йому субсидії для відшкодування витрат на оплату ЖКП, в чому рішенням від 23.01.2017року відповідачем позивачу також було відмовлено з посиланням на п.6 Постанови КМУ від 21.10.1995р. №848, оскільки він не зареєстрований у жилому приміщенні та не має договору найму (оренди) житла.(арк..спр.8)

Вказане рішення позивачем отримано 17-21.03.2017 року,про що свідчить його власноручно поставлений підпис, і з чим погодився відповідач (арк..спр.8).

Не погодившись з даним рішенням, відповідач оскаржив його до суду.

Порядок надання населенню субсидій регулюється Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 (далі - Положення).

Пункт 1 даного Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Положення право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого тарідкого пічного побутового палива.

Пунктом 3 Положення визначено, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад. У сільській місцевості приймання заяв з необхідними документами для призначення субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських і селищних рад.

У випадках, передбачених в абзацах першому і другому цього пункту, рішення про призначення соціальної допомоги приймається органами соціального захисту населення на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яке проводиться соціальними інспекторами цих органів, із складенням акта за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Пунктом 6 Положення передбачено, що субсидія призначається уповноваженому власнику (співвласнику) житла, наймачу державного та громадського житлового фонду, членові житлово-будівельного (житлового) кооперативу, власнику (співвласнику) житлового приміщення, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації. В окремих випадках на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад або утворених ними комісій та актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї субсидія може призначатися іншій особі, зареєстрованій у житловому приміщенні (будинку), а також індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, але вони сплачують вартість одержуваних житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-ІV визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 12 ст. 15 цього Закону, Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання витягів з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно до п.п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 Прикінцевих положень цього Закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до Інструкції від 09.06.1998 року № 121 Про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів.

З довідки № 929 від 13.06.2017 року, виданою Нижньотеплівською сільською радою видно, що ОСОБА_1 дійсно мешкає в будинку АДРЕСА_1 без реєстрації з червня 2014 року по теперішній час.

З наданих до позову документів видно, що державна реєстрація права власності позивача на житловий будинок АДРЕСА_1 Станично-Луганського району не проведена.

З огляду на встановлені обставини, вважаю відмову відповідача в наданні житлової субсидії позивачу законною, оскільки право власності позивача на житловий будинок у передбаченому законом порядку не відбулося,в даному будинку він не зареєстрований , договір найму відсутній , а тому в задоволенні позову вважаю необхідним відмовити.

Посилання позивача на реєстрацію у вищевказаному житловому будинку, на яке він має право власності за набувальною давністю , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи як на підставу для отримання житлової субсидії суд вважає помилковим, оскільки реєстрація за даною довідкою є підставою для отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, яке регулюється спеціальним нормативним актом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7-11, 159, 160, 161, 163, 167 КАС України Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Біловодський райсуд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу її оголошення, сторонами в той же термін з часу отримання копії постанов.

Суддя

Біловодського райсуду В.А.Карягіна

Луганської області