Справа № 804/498/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 р. Справа № 804/498/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень- рішень, -
17.01.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Краяни» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати противоправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 19.10.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при проведенні перевірки протиправно встановлено нереальність господарських операцій з ТОВ «Інтайм Плюс», ТОВ «МК-Технолоджи», ТОВ «Велар-Д», ТОВ «Адамін Сервіс», ТОВ «Сіндар Тур», ТОВ «Едвант Актив», ТОВ «Пейсмен», ТОВ «Юнікод Компані», ТОВ «Сіріус Павер», ТОВ «ОСОБА_3 ель сістемс груп», ТОВ «Адлін», ТОВ «ОСОБА_4 Лекс», ТОВ «Карткапітал», ТОВ «Ейті Люкс», ТОВ «Агатоптторг», однак контролюючим органом в акті перевірки використано необґрунтовані дані, а також суб'єктивні припущення.
Також перевіряючими необґрунтовано зроблено висновок про заниження податку на доходи фізичних осіб, військового збору та порушення строків реєстрації податкових накладних.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України та на підставі наказу від 27.09.2016 року № 1018 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, валютного законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року.
За результатами перевірки 13.10.2016 року складений акт №562/04-36-14-08/21864584, у висновку якого зазначено, що встановлено порушення:
- п.п. 14.1.13 п. 14.1. ст. 14, п.п.44.1., 44.2, ст. 44, п. 135.1, 135.2, 135.4, 135.5, ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього 698002 грн., в т.ч. у 2013 році на суму 328956 грн., у 2014 році на суму 369046 грн.;
- п.п. 14.1.13 п. 14.1. ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 .ст. 134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток всього 883112 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 440390 грн., за 1 півріччя 2016 року на суму 442722 грн.;
- п. 198.1, п. 198.2., 198.6 ст. 198 ПК України в результаті чого занижено податок з податку на додану вартість на загальну суму 635022 грн.;
- абз 1 ст. 120-1.1. ст. 120 ПК України порушено граничний термін реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість;
Висновок про заниження прибутку Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни» податковим органом здійснено, у звязку із тим, що при проведенні перевірки встановлено нереальність господарської операції з ТОВ «Інтайм Плюс», ТОВ «МК-Технолоджи», ТОВ «Велар-Д», ТОВ «Адамін Сервіс», ТОВ «Сіндар Тур», ТОВ «Едвант Актив», ТОВ «Пейсмен», ТОВ «Юнікод Компані», ТОВ «Сіріус Павер», ТОВ «ОСОБА_3 ель сістемс груп», ТОВ «Адлін», ТОВ «ОСОБА_4 Лекс», ТОВ «Карткапітал», ТОВ «Ейті Люкс», ТОВ «Агатоптторг».
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з контрагентами податковим органом зазначено:
- у видаткових накладних відсутня інформація, щодо місця складання, на яких умовах відбувається поставка ТМЦ, відсутня інформація щодо посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції;
- до перевірки не надано ТТН на перевезення;
- контрагенти не могли здійснити поставку товарів, у звязку з відсутністю трудових, матеріальних, виробничих ресурсів.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Велар-Д» податковим органом зазначено, крім цього зазначено, що до перевірки не надано ТТН по видатковим накладним від 15.07.2014 року № РН-156 та від 15.07.2014 року № РН-152.
Зазначені висновки про завищення витрат стали підставою для висновків про заниження податку на прибуток в сумі 698002 грн. та завищення податку на додану вартість на суму 635022 грн.
У звіті за формою 1 ДФ за І квартал 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Краяни» не відобразило суми надміру витрачених коштів, отриманих платниками податків та не повернутих у встановлені законом строки.
Щодо військового збору в акті перевірки зазначено, що нарахований у 2014 році військовий збір на загальну суму 6044,69 сплачений до бюджету 26.01.2015 року, та занижено обєкт оподаткування військовим збором надміру витрачених коштів на суму 100814,80 грн.. тобто з порушенням пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ з урахуванням підпункту 168.4.1 пункту 168.4 статті 168, пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України.
Також в ході проведення перевірки встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних на суму 1093529,25 грн., що є порушенням підпункту 120.1.1 пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України.
На підставі акта перевірки 19.10.2016 року були прийняті податкові повідомлення-рішення:
- № НОМЕР_1 від 19.10.2016 року на суму 6620,94 грн.;
- № НОМЕР_3 від 19.10.2016 року на суму 510,00 грн.;
- № НОМЕР_4 від 19.10.2016 року, яким збільшено суму грошового зобовязані платежем податок на додану вартість у сумі 726056,00 грн.;
- № НОМЕР_5 від 19.10.2016 року, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем по,а на прибуток приватних підприємств у сумі 2151476,00 грн.;
- № НОМЕР_6 від 19.10.2016 року на суму 111494,92 грн.
Вирішуючи спір суд зазначає, що підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
За приписами пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
У відповідності до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
В силу пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Нормами пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).
При цьому у відповідності до пункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 року за №168/704. Так, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
У відповідності до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Суд вважає, що висновки викладені в акті перевірки, щодо нереальності господарських операцій є хибними з огляду на наступне.
18.04.2013 року між позивачем та ТОВ «Інтайм Плюс» було укладено договір купівлі-продажу № 438, згідно якого позивачу поставлено товар верхнє перекриття шафи, комплект перемичок каркасу. На підтвердження отримання товару позивачем надано: видаткову накладну від 13.06.2013 року № РН-0613/02, ТТН від 13.06.2013 року № 8/2, банківську виписку. На підтвердження використання товару у господарській діяльності та реалізації придбаного товару позивачем надано акт від 16.06.2013 року, договір поставки від 18.04.2013 року № 180104 укладений з ТОВ «Юліс-А», видаткова накладна від 17.06.2013 року № РН-061, акт приймання-передачі від 17.06.2013 року, довіреність від 17.06.2013 року № 257.
19.04.2013 року між позивачем та ТОВ «Інтайм Плюс» було укладено договір купівлі-продажу № 440, згідно якого позивачу поставлено товар тяговий шаг 100, площадка для обслуговування, поручні до площадки. На підтвердження отримання товару позивачем надано: видаткову накладну від 13.06.2013 року № РН-0613/03, ТТН від 13.06.2013 року № 8/2, банківську виписку. На підтвердження використання товару у господарській діяльності та реалізації придбаного товару позивачем надано акт від 16.06.2013 року, договір поставки від 18.04.2013 року № 180104 укладений з ТОВ «Юліс-А», видаткова накладна від 17.06.2013 року № РН-061, акт приймання-передачі від 17.06.2013 року, довіреність від 17.06.2013 року № 257.
18.04.2013 року між позивачем та ТОВ «Інтайм Плюс» було укладено договір купівлі-продажу № 438, згідно якого позивачу поставлено товар опори ланцюга, направляючі для ланцюга. На підтвердження отримання товару позивачем надано: видаткову накладну від 10.06.2013 року № РН-0610/01, ТТН від 10.06.2013 року № 7/6, банківську виписку. На підтвердження використання товару у господарській діяльності та реалізації придбаного товару позивачем надано акт від 16.06.2013 року, договір поставки від 18.04.2013 року № 180104 укладений з ТОВ «Юліс-А», видаткова накладна від 17.06.2013 року № РН-061, акт приймання-передачі від 17.06.2013 року, довіреність від 17.06.2013 року № 257.
19.04.2013 року між позивачем та ТОВ «Інтайм Плюс» було укладено договір купівлі-продажу № 440, згідно якого позивачу поставлено товар опори ланцюга натяжні. На підтвердження отримання товару позивачем надано: видаткову накладну від 10.06.2013 року № РН-0610/02, ТТН від 10.06.2013 року № 7/6, банківську виписку. На підтвердження використання товару у господарській діяльності та реалізації придбаного товару позивачем надано акт від 16.06.2013 року, договір поставки від 18.04.2013 року № 180104 укладений з ТОВ «Юліс-А», видаткова накладна від 17.06.2013 року № РН-061, акт приймання-передачі від 17.06.2013 року, довіреність від 17.06.2013 року № 257.
18.04.2013 року між позивачем та ТОВ «Інтайм Плюс» було укладено договір купівлі-продажу № 437, згідно якого позивачу поставлено товар опори ланцюга натяжні. На підтвердження отримання товару позивачем надано: видаткову накладну від 01.06.2013 року № РН-0601/01, ТТН від 01.06.2013 року № 2, банківську виписку. На підтвердження використання товару у господарській діяльності та реалізації придбаного товару позивачем надано акт від 16.06.2013 року, договір поставки від 18.04.2013 року № 180104 укладений з ТОВ «Юліс-А», видаткова накладна від 17.06.2013 року № РН-061, акт приймання-передачі від 17.06.2013 року, довіреність від 17.06.2013 року № 257.
18.04.2013 року між позивачем та ТОВ «Інтайм Плюс» було укладено договір купівлі-продажу № 438, згідно якого позивачу поставлено товар ланцюг тяговий шаг 100, профіль гнутий. На підтвердження отримання товару позивачем надано: видаткову накладну від 01.06.2013 року № РН-0601/02, ТТН від 01.06.2013 року № 2, банківську виписку. На підтвердження використання товару у господарській діяльності та реалізації придбаного товару позивачем надано акт від 17.06.2013 року, договір поставки від 18.04.2013 року № 180104 укладений з ТОВ «Юліс-А», видаткова накладна від 17.06.2013 року № РН-061, акт приймання-передачі від 17.06.2013 року, довіреність від 17.06.2013 року № 257.
19.04.2013 року між позивачем та ТОВ «Інтайм Плюс» було укладено договір купівлі-продажу № 440, згідно якого позивачу поставлено товар комплект облицювання. На підтвердження отримання товару позивачем надано: видаткову накладну від 01.06.2013 року № РН-0601/03, ТТН від 01.06.2013 року № 2, банківську виписку. На підтвердження використання товару у господарській діяльності та реалізації придбаного товару позивачем надано акт від 16.06.2013 року, договір поставки від 18.04.2013 року № 180104 укладений з ТОВ «Юліс-А», видаткова накладна від 17.06.2013 року № РН-061, акт приймання-передачі від 17.06.2013 року, довіреність від 17.06.2013 року № 257.
На підтвердження використання товару у господарській діяльності та реалізації придбаного у ТОВ «МК-Технолоджи» товару позивачем надано:
- договір поставки від 18.04.2013 року № 180104, видаткові накладні від 17.06.2013 року, акти прийому-передачі від 17.06.2013 року, банківські виписки.
- видаткову накладну від 17.06.2013 року № РН-062, довіреність від 17.06.2013 року № 4880, акт прийому-передачі від 17.06.2013 року;
- видаткову накладну від 17.06.2013 року № РН-060, довіреність від 13.06.2013 року № 545, ТТН від 18.06.2013 року;
- видаткову накладну від 12.06.2013 року № РН-059, довіреність від 13.06.2013 року № 545, акт прийому-передачі від 12.06.2013 року, ТТН від 12.06.2013 року;
- видаткову накладну від 05.06.2013 року № РН-058, довіреність від 05.06.2013 року № 089, акт прийому-передачі від 05.06.2013 року, ТТН від 05.06.2013 року;
- видаткову накладну від 03.06.2013 року № РН-055, довіреність від 03.06.2013 року № 123, акт прийому-передачі від 03.06.2013 року, ТТН від 04.06.2013 року.
Також 06.05.2014 року між ТОВ «Велар-Д» та ТОВ «Краяни» був укладений договір купівлі-продажу № 605. На підтвердження поставки товарів за цим договором позивачем надані: видаткові накладні від 05.06.2014 року № РН-52, від 06.05.2014 року № РН-32, від 07.05.2014 року № РН-36, від 08.05.2014 року № РН-43,ТТН від 05.06.2014 року № 5, від 07.05.2014 року № 8, від 08.05.2014 року № 13.
На підтвердження реалізації придбаного товару позивачем надано:
- видаткову накладну від 05.06.2014 року № РН-072, довіреність від 05.06.2014 року № 208;
- договір купівлі-продажу від 10.04.2014 року № 100104, видаткову накладну від 06.05.2014 року № РН-054, довіреність від 06.05.2014 року № 164, ТТН від 06.05.2014 року № 6;
- видаткову накладну від 06.05.2014 року № РН-055, довіреності від 06.05.2014 року № 55; ТТН від 06.05.2014 року № 7;
- видаткову накладну від 07.05.2014 року № РН-057, довіреність від 07.05.2014 року № 165, ТТН від 07.05.2014 року № 10;
- видаткову накладну від 07.05.2014 року № РН-058, довіреність від 07.05.2014 року № 56, ТТН від 07.05.2014 року № 9.
В перевіряє мий період позивач мав відносини з ТОВ «Адамін-Сервіс» відповідно до видаткової накладної від 01.08.2014 року РН-0000213 про поставку товару вартістю 107000,00 грн.,, які були предметом перевірки Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області 04.11.2014 року (акт № 4055/2203/21864584). На підставі вказаного акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 року № НОМЕР_7. Не погоджуючись з висновками зазначеними в акті перевірки позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 року по справі № 804/7750/16 за позовом ТОВ «Краяни» до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська, було задоволено адміністративний позов та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 року № НОМЕР_7, у звязку із висновком про реальність господарських операцій з контрагентами. Зазначена постанова залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 року.
Також в перевіряє мий період позивач мав відносини з ТОВ «Сіндар Тур» відповідно до видаткової накладної від 01.08.2014 року РН-0000176 про поставку товару вартістю 107000,00 грн., які були предметом перевірки Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області 04.11.2014 року (акт № 4055/2203/21864584). На підставі вказаного акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 року № НОМЕР_7. Не погоджуючись з висновками зазначеними в акті перевірки позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 року по справі № 804/7750/16 за позовом ТОВ «Краяни» до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська, було задоволено адміністративний позов та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014 року № НОМЕР_7, у звязку із висновком про реальність господарських операцій з контрагентами. Зазначена постанова залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 року.
Позивач мав відносини з ТОВ «Едвант Актив» відповідно до податкових накладних № 7 від 01.09.2015 року, № 22 від 03.09.2015 року, № 27 від 07.09.2015 року, № 31 від 10.09.2015 року, № 78 від 17.09.2015 року, № 37 від 12.10.2015 року, № 45 від 15.10.2016 року, № 59 від 22.10.2015 року, реальність яких була предметом перевірки Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області 08.04.2016 року (663/14/21864584). На підставі вказаного акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.04.201 року № НОМЕР_8. Не погоджуючись з висновками зазначеними в акті перевірки позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2016 року по справі № 804/4684/16 за позовом ТОВ «Краяни» до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська, було задоволено адміністративний позов та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.04.201 року № НОМЕР_8, у звязку із висновком про реальність господарських операцій з контрагентами. Зазначена постанова набрала законної сили 02.03.2017 року.
01.04.2016 року між позивачем та ТОВ «Адлін» був укладений договір купівлі-продажу № 1134, за умовами якого продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, кількість, асортимент та ціна партії товару, що передається за даним договором вказується у видаткових накладних, які є невідємною частиною даного договору.
Згідно видаткової накладної від 19.04.2016 року № РН-4 позивач на підставі отримав від ТОВ «Адлін» товар сальса 75, який в подальшому реалізований ТОВ «Гайдамацьке» згідно видаткової накладної від 19.04.2016 року № РН-0000054, довіреності від 11.04.2016 № 102, ТТН від 19.04.2016 року № РН-0000054.
Згідно видаткової накладної від 19.04.2016 року № РН-3 позивачем отримано від ТОВ «Адлін» товар примекстраголд 500 SC. На підтвердження перевезення товару позивачем надано договір № 2192 від 01.04.2016 року з ТОВ «Сателіт Крафт», ТТН № ПН-0000259 від 19.04.2016 року.
Зазначений товар був в подальшому реалізований:
- СТОВ «Прогрес» згідно видаткової накладної від 19.04.2016 року № РН-0000079, від 19.04.2016 року довіреності № 37, ТТН від 19.04.2016 року № РН-0000079;
- СТОВ «ПРОГРЕС» згідно видаткової накладної від 05.05.2016 року № РН-0000085, довіреності від 05.05.2016 року № 66, ТТН від 05.05.2016 року № РН-0000085.
11.08.2016 року між позивачем, ТОВ «Адлін», ПП «Пролісок-15» був укладений договір про відступлення права вимоги № 5-1134.
10.08.2016 року позивачем було перераховано на користь ПП «Пролісок-15» заборгованість у сумі 6933040,15 грн.
Згідно видаткової накладної від 07.10.2015 року № РН-1007-01 позивачем отримано від ТОВ «ОСОБА_4 терра лекс» товар направляючий апарат РДН-50, комплект опор 5451-5404, поршень ЦВД К2ЛОК Т328.40.221.01, поршень ЦНД К2ЛОК Т328.40.241.01, поперечна коромисла Д27.16.12.00, плунжерна пара Д67.19.12.00, клапан в зборі Д67.19.11.00, ротор Д67.41.17.00.
На підтвердження перевезення товару позивачем надано договір № 1005 від 01.06.2015 року з ТОВ «Елізет» на перевезення вантажу, ТТН від 07.10.2015 року № 10. Товар був в подальшому реалізований:
- направляючий апарат РДН-50 ТОВ «КонфіденсБілдінг» згідно видаткової накладної від 28.03.2016 року № РН-0000039, ТТН від 28.03.16 року;
- поперечна коромисла Д27.16.12.00 ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» згідно видаткової накладної від 07.10.2015 року № РН-210, довіреності від 07.10.2015 року № 1042, ТТН від 07.10.2015 року № 3;
- ротор Д67.41.17.00. ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» згідно видаткової накладної від 27.10.2015 року № РН-225, довіреності від 27.10.2015 року № 1192, ТТН від 27.10.2015 року № 17;
- поршень ЦВД К2ЛОК Т328.40.221.01, поршень ЦНД К2ЛОК Т328.40.241.01 ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» згідно видаткової накладної № РН-218 від 13.10.2015 року, довіреності № 1100 від 13.10.2015 року, ТТН № 11 від 13.10.2015 року, товар оплачений;
- поршень ЦВД К2ЛОК Т328.40.221.01, поршень ЦНД К2ЛОК Т328.40.241.01 ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» згідно видаткової накладної від 07.10.2015 року № РН-209, ТТН від 07.10.2015 року № 2.
15.06.2016 року між позивачем та ТОВ «Карткапітал» був укладений договір купівлі-продажу № 1506, за умовами якого продавець продає, а покупець купує товар в асортименті.
Згідно видаткової накладної від 15.06.2016 року № РН-000013 позивач отримав товар центуріон, який був в подальшому реалізований ТОВ «Солонянськеплемпідприємство» згідно видаткової накладної від 15.06.2016 року № РН-0000135, довіреності від 15.06.2016 року № 21.
Між позивачем та ТОВ «Ейті Люкс» було укладено договір про виконання робіт від 08.02.2013 року № 81. На підтвердження виконання робіт за цим договором позивачем надано накладну від 08.02.2013 року № 2, від 18.02.2013 року № 27, акт від 18.02.2013 року № ОУ-0218/01 про виконання робіт в період з 08.02.2013 року по 18.02.2013 року, акт від 18.02.2013 року, ТТН від 18.02.2013 року № 10.
На підставі договору про виконання робіт від 08.02.2013 року № 82 ТОВ позивачем надано: накладну від 08.02.2013 року № 3, акт від 18.02.2013 року № ОУ-0218/03 про виконання робіт в період з 08.02.2013 року по 18.02.2013 року, накладну від 18.02.2013 року № 28, акт прийому-передачі від 18.02.2013 року , ТТН від 18.02.2013 року № 10.
20.01.2014 року між позивачем та ТОВ «Агатоптторг» був укладений договір № 2001 на перевезення вантажу, за яким ТОВ «Краяни» передає до перевезення вантаж згідно замовлення та оплачує витрати по виконанню автопослуг.
На підтвердження надання ТОВ «Агатоптторг» послуг за цим договором позивачем надано:
- акт № 0228/14 виконаних робіт від 28.02.2014 року, ТТН № 17 від 28.02.2014 року, видаткову накладну № РН-0000196 від 28.02.14 року
- акт № 0220/05 виконаних робіт від 20.02.2014 року, ТТН № 16 від 20.02.2014 року видаткової накладної № Ф4-0000179 від 20.02.14 року
- акт № 0212/03 виконаних робіт від 12.02.2014 року, ТТН № 10 від 12.02.2014 року видаткової накладної № Ф4-0000138 від 12.02.14 року
- акт № 0211/02 виконаних робіт від 11.02.2014 року, ТТН № 8 від 11.02.2014 року видаткової накладної № РН-110201 від 11.02.14 року.
- акт № 0210/05 виконаних робіт від 10.02.2014 року, ТТН № 6 від 10.02.2014 року видаткової накладної № КП-00000190 від 10.02.14 року.
- акт № 0207/02 виконаних робіт від 07.02.2014 року, ТТН № 3/10 від 07.02.2014 року видаткової накладної № 10 від 07.02.14 року.
- акт № 0206/05 виконаних робіт від 06.02.2014 року, ТТН № 3/8 від 06.02.2014 року видаткової накладної № Ф4-0000110 від 06.02.14 року.
- акт № 0205/02 виконаних робіт від 05.02.2014 року, ТТН № 3/5 від 05.02.2014 року видаткової накладної № Ф4-0000098 від 05.02.14 року Згідно з ТТН № 3/6 від 05.02.2014 року видаткової накладної № 10 від 05.02.14 року.
20.03.2015 року між позивачем та ТОВ «Пейсмен» було укладено договір купівлі-продажу № 65/03, на підставі якого позивач придбав товар - рама, ємність, пульт керування 6 шт. На підтвердження реальності зазначеного договору позивачем надано: видаткову накладну від 22.07.2015 року № РН-0000735, акт списання від 31.07.2015 року № СпТ-000018. Товар в подальшому проданий ПАТ «Херсонський хлібокомбінат» на підставі договору поставки від 15.06.2015 року № 150106.
Також 30.06.2015 року між позивачем та ТОВ «Пейсмен» було укладено договір купівлі-продажу № 170615, на підставі якого позивач придбав товар - рама до ОГП-3, стійка до ОГП-3, комплект облицювання, пульт керування, станція підготовки води. На підтвердження реальності зазначеного договору позивачем надано: видаткову накладну від 30.06.2015 року № РН-0000323, акт списання від 09.07.2015 року № СпТ-000014. Товар в подальшому проданий ПрАТ «Прилуцький Хлібозавод» у складі обприскувача тістових заготовок ОГП-3, на підставі договору поставки від 10.02.2015 року. № 100202.
На підстав договору купівлі-продажу від 30.06.15 року № 170615 укладеного між позивачем та ТОВ «Пейсмен», позивачем отримано товар - контактор ТКПД-114, ротор Д67.41.17.00, вольтметр М 1611, контактор КМ2334, педаль ВП1-20, блок БА-520. На підтвердження реальності зазначеного договору позивачем надано: видаткову накладну від 31.08.2015 року № РН-0000736, ТТН від 31.08.2015 року № 14, акт № 508 здачі-прийняття робіт (транспортні послуги за серпень
В подальшому товар був проданий ПАТ «Дніпропетровський Тепловозоремонтний завод», на підтвердження чого позивачем надано:
Згідно видаткової накладної від 02.06.2015 року № РН-0000043 на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.15 року № 170615, позивач отримав товар - пріма 260 л., ганстар Про 75.
В подальшому товар був проданий ТОВ «Гайдамацьке» та ТОВ «Агро-інвест», на підтвердження чого позивачем надано:
- видаткову накладну від 02.06.2015 року №РН-102, довіреність від 02.06.2015 року № 73, ТТН від 02.06.2015 року № 1, акт від 16.06.2013 року.
Згідно видаткової накладної № 652 від 23.07.2015 року на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2015 року № 65/03, позивач отримав товар - фільтр щільовий Д27.35.12.00., який обліковується на складі, на підтвердження чого надано оборотно-сальдовою відомість по рахунку 281.
На підставі договору купівлі-продажу від 20.03.15 року № 65/03 та згідно видаткової накладної від 22.07.2015 року № РН-0000651, позивач отримав товар - корпус грузоприймальний Д67.41.15.00, фільтр щільовий Д27.35.12.00, сухар Д67.16.01.16, пружина клапана зовнішня Д27.16.00.02, пружина клапана внутрішня Д27.16.00.01, клапан в зборі Д67.19.11.00сб, плунжерна пара Д67.19.12.00, муфта Перефлекс, муфта карданна Мотекс, вставка фільтра № 403 330-1-04.
В подальшому товар був проданий ПАТ «Дніпропетровський Тепловозоремонтний завод» та ТОВ «Конфіденс Білдінг», на підтвердження чого позивачем надано:
- договір від 25.03.2016 року № 250103, видаткову накладну від 28.03.2016 року № РН-0000039, ТТН від 28.03.2016 року № РН-00000397, ТТН від 28.03.2016 року № РН-00000391, ТТН від 28.03.2016 року № РН-00000392, ТТН від 28.03.2016 року № РН-0000039, ТТН від 28.03.2016 року № РН-00000395, ТТН від 28.03.2016 року № РН-00000393, ТТН від 28.03.2016 року № РН-00000396, ТТН від 28.03.2016 року № РН-00000394;
- видаткову накладну від 07.09.015 року № РН-181, специфікацію № 1 до ТТН від 07.09.2015 року № 2;
Згідно видаткової накладної від 22.07.2015 року № РН-0000734 на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.15 року № 65/03, позивачем отримано товар - ланцюг тяговий шаг 100, ланцюг тяговий шаг 50, опори для ланцюга (нерухомі), опори для ланцюга (натяжні).
Зазначений товар в подальшому був використаний позивачем у виробництві, що підтверджується актами списання від 20.08.2015 року № СпТ-000021, від 20.08.2015 року № СпТ-000020, від 14.09.2015 року СпТ-000023.
01.04.2016 року між позивачем та ТОВ «ОСОБА_3 ель сістемс груп» було укладено договір купівлі-продажу № 3347, на підставі якого позивачем отримано товар - примекстра TZ ГОЛД 500 SC. На підтвердження отримання товару за цим договором позивачем надано: видаткову накладну від 19.04.2016 року № 3, ТТН від 19.04.2016 року
№ ПН-0000260.
Зазначений товар в подальшому був проданий СТОВ «Прогрес» згідно видаткової накладної від 19.04.2016 року № РН-0000079 від 19.04.2016 року на підставі договору поставки від 01.02.2016 року № 1297 року, що також підтверджується довіреністю від 19.04.2016 року № 37 , ТТН від 01.07.2016 року № РН-0000079, актом № СК-0000002 здачі-прийняття робіт щодо перевезення вантажу у квітні 2016 року.
Між позивачем та ТОВ «Сіріус Павер» 01.03.2016 року був укладений договір купівлі-продажу № 130. Згідно видаткової накладної від 25.04.2016 року № РН-0000501 позивач отримав товар - насіння соняшнику - гібрид «Рімі». На підтвердження отримання товару за цим договором позивачем надано ТТН від 25.04.2016 року № ПН-0000300/1 та від 25.04.2016 року № ПН-0000300.
В подальшому товар був проданий СТОВ «Прогрес» згідно видаткової накладної від 25.04.2016 року № РН-0000081 на підставі договору поставки від 01.02.2016 року № 1297, на підтвердження чого надано довіреність від 25.04.2016 року № 38, ТТН від 25.04.2016 року № РН-0000081.
Згідно видаткової накладної від 29.01.2016 року № РН-0129-03 та на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.2016 № ЮК-129, позивачем було отримано товар - форсунка до ОГП-3, Хомут для труби d 50,8 , Хомут для труби d 70, Хомут для труби d 32, Хомут для труби d 52. Товар був доставлений перевізником ТОВ «Галант Естейт» згідно товарно-транспортних накладних від 29.012016 року № ПН-0000044 та від 29.01.2016 року № ПН-0000050.
В подальшому товар був проданий Даний товар в подальшому був проданий :
- ПАТ «Черкаський хлібокомбінат» згідно видаткової накладної від 29.01.2016 року № РН-0000001, на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2015 року № 180112 та отриманий за довіреністю від 15.01.2016 року № 47;
- ТОВ «Перший столичний хлібозавод» згідно видаткової накладної 02.05.2016 року № РН-0000083 на підставі договору поставки від 20.11.2015 року № 200111 та отриманий згідно довіреності від 28.04.2016 року № 721.
Згідно видаткової накладної від 29.01.2016 року № РН-0129-01 на підставі договору купівлі-продажу № ЮК-129 від 15.01.2016 року, позивачем отримано товар - сталь 1,2 (0,8КП, 1, 2, ЗПС.
Товар в подальшому використаний позивачем, що підтверджується актами списання від 30.01.2016 року № СпТ-000004 та № СпТ- 000005, від 21 січня 2016 року № СпТ- 000001.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо непідтвердження спірних операцій, суд зазначає, що вони ґрунтуються на тому, що:
- у видаткових накладних відсутня інформація, щодо місця складання, на яких умовах відбувається поставка ТМЦ, відсутня інформація щодо посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції;
- до перевірки не надано ТТН на перевезення;
- контрагенти не могли здійснити поставку товарів, у звязку з відсутністю трудових, матеріальних, виробничих ресурсів.
Суд зазначає, що факт порушення контрагентами своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди, якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.
Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Разом з тим, спрямованість господарських операцій позивача на реальне настання правових наслідків підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства.
А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Щодо недоліків заповнення ТТН зазначених в акті перевірки, суд зазначає, що відсутність певних відомостей при оформлені документів не можуть слугувати безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.
Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та спрямованість його дій на отримання реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.
Також перевіркою встановлено, що підприємство здійснювало виплату грошових коштів на закордонні відрядження та не повернутими у встановлений строк, які є надміру витраченими.
Щодо висновку про несвоєчасну сплату військового збору нарахованого у 2014 році у сумі 6044,69 грн.,, суд зазначає, що до позову доданий розрахунок військового збору з 03.08.2014 року по 30.06.2016 року та банківські виписки, з яких вбачається що сплата військового збору була здійснена в тому місяці, в якому були здійснені виплати заробітної плати.
За таких обставин суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 19.10.2016 року № НОМЕР_1, від 19.10.2016 року № НОМЕР_2, від 19.10.2016 року № НОМЕР_3, від 19.10.2016 року № НОМЕР_4, від 19.10.2016 року № НОМЕР_5 є протиправними та підлягають скасуванню.
Разом з цим суд зазначає, що при перевірці було встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних на суму 1093529,25 грн., що є порушенням підпункту 120.1.1 пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України.
Позивач не заперечує факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних, однак зазначає, що всупереч умовам договору податковий орган не забезпечив можливість передачі податкових накладних в електронному вигляді, враховуючи відсутність телекомунікаційного звязку з податковим органом.
Згідно пункту 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Наказом Державної податкової адміністрації від 10 квітня 2008 року № 233 була затверджена Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису (далі Інструкція).
За визначеннями, наведеними у пункті 1 розділу 1 Інструкції, квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді; квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.
Відповідно до пункту 7.4 розділу 3 Інструкції, перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.
Зі змісту зазначених норм , вбачається, що пояснення бухгалтера не можуть бути належним доказом, що підтверджує неможливість прийняття податкової накладної.
Натомість єдиним доказом направлення податкової накладної є перша квитанція.
Однак позивач не надано належних доказів на підтвердження того, що позивачем направлялись податкові накладні засобами електронного звязку чи безпосередньо до податкової інспекції позивачем.
За таких обставин суд вважає, що висновок про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних на суму 1093529,25 грн. є обгрунтованим, а податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_6 від 19.10.2016 року на суму 111494,92 грн. прийняте правомірно.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що у відповідності до вимог частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з частиною першою статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 87 КАС України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
Враховуючи викладене, фактично понесені стороною, на користь якої ухвалено судове рішення в адміністративній справі, витрати на правову допомогу у такій справі підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на підставі рішення суду.
В той же час, відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Отже, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження судових витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. позивач надавав суду договір про надання правової допомоги від 16.01.2017 року № 2 та копію квитанцій від 21.04.2017 року № 3.
Відповідно до матеріалів справи, адвокат ОСОБА_3 приймав учать у судовому засіданні 01.03.2017 року протягом 6 хв. з 16:26 год. по 16:32 год., що підтверджується журналом судового засідання.
Отже, позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати на правову допомогу за представництво адвоката в суді в межах граничного розміру, передбаченого Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", тобто в сумі 64 грн. (640./60хв.х7хв.).
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень- рішень задовольнити. частково.
Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 19.10.2016 року № НОМЕР_1, від 19.10.2016 року № НОМЕР_2, від 19.10.2016 року № НОМЕР_3, від 19.10.2016 року № НОМЕР_4, від 19.10.2016 року № НОМЕР_5.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни» витрати на правову допомогу сумі 64 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1