Справа № 308/2762/15-а
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6428/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання: Дідик Н.С.,

з участю представника апелянта: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2016 року у справі № 308/2762/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Великолазівської сільської ради, треті особи: Інженер-землевпорядник Скубенич В.І., Управління Держземагенства в Ужгородському районі про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд позовом до Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та з наведених в ній підстав просить суд визнати незаконним та необґрунтованим рішення Великолазівської сільської ради № 514 від 30 вересня 2014 року та скасувати його; визнати за ОСОБА_4 право власності земельної ділянки 0, 0490 га., кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 з правом набувальної давності.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2016 року вищевказаний позов ОСОБА_4 задоволено частково, скасовано рішення Великолазівської сільської ради № 514 від 30.09.2014 року; зобов'язано Великолазівську сільську раду винести на чергову (позачергову) сесію Великолазівської сільської ради розгляд заяви ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0, 0490 га. за адресою АДРЕСА_1..

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції її оскаржила ОСОБА_3 подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при винесенні даної постанови, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Відповідач та треті особи будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників апелянта та позивача, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали справи суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 514 від 30.09.2014 року відмовлено гр. ОСОБА_4 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0, 0490 га. за адресою: АДРЕСА_1; запропоновано заявнику привести проект землеустрою у відповідність до вимог чинного законодавства; рішення Великолазівської сільської ради 25 сесії 6 скликання від 12.06.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4.» вважати нечинним.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позов вмотивований та обґрунтований, оскільки відповідно до ст.ст. 116, 119 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону та громадяни, які протягом 15 років добросовісно, відкрито та безперервно користуються земельною ділянкою можуть звернутися до відповідного органу про передачу її у власність чи надання у користування.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції частково вірними з огляду на наступне.

Апелянт в обґрунтування своїх доводів посилається, зокрема, на те, що 12.06.2014 року 25 сесією 6 скликання Великолазівської сільської ради було прийнято рішення № 465 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання гр. ОСОБА_4 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0490 га за адресою: АДРЕСА_1, яка відповідно до відомостей Державного земельного кадастру перетинає земельну ділянку власником якої є ОСОБА_3.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2 від 14.07.2016 року, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0, 049 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4.

Суд першої інстанції вказаної обставини не дослідив.

Відповідно до частини 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України, спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Зі змісту позову та аналізу вищенаведених доказів колегія суддів вбачає, що між позивачем ОСОБА_4 та апелянтом ОСОБА_3 фактично існує спір про право на земельну ділянку, де земельні ділянки обох вказаних осіб, згідно даних земельного кадастру перетинаються та крім цього позивачем оформлено право власності на спірну земельну ділянку в АДРЕСА_1., яка зазначена в оспорюваному позивачем рішенні органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином колегія суддів апеляційного суду вважає, що даний спір повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.203 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції і закриває провадження у справі, з підстав, встановлених статтею 157 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є частково суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із прийняттям ухвали про закриття провадження у справі.

Позивачу слід роз'яснити, що розгляд справи за вищевказаними позовними вимогами повинен проводитися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ч. 3 ст.160, ст.ст.195, 196, 199, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2016 року у справі № 308/2762/15-а скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. С. Затолочний

Повний текст ухвали складено 14.09.2017р.