Справа № 404/4965/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4965/17
Номер провадження 2-а/404/503/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції міста Кропивницький, Буквича Романа Миколайовича, третя особа на стороні відповідача без права заявляти самостійні позовні вимоги щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому про визнання дій протиправними скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом до заявленого суб'єкта оскарження, в якому просить: визнати дії інспектора поліції протиправними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення про застосування до нього адміністративного стягнення в виді штрафу за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в суді вимоги підтримав.

Представник відповідача і третьої особи заперечив, вимоги позивача, надав відео і фото докази.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, з'ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Зі змісту оскаржуваної позивачем постанови від 03 серпня 2017 року, убачається що: позивач того ж дня, о 10 годині 30 хвилин, по вулиці Шевченка в місті Кропивницькому, керував транспортним засобом «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1, на якому шини мають місцеві пошкодження (розрізи) а також розшарування протектора, чим порушив п. 31.4.5.«б». Правил дорожнього руху України.

Для забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст.7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого суб'єкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає. Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання вказаної вимоги, суд запропонував усім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача - зобов'язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Всупереч висловленій пропозиції, суду доказів не подано. Відповідач не дотримався вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав, витребуваних судом доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність позивача та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови та наданих запереченнях на позов, які не можуть бути визнані як належний та допустимий доказ. Оскаржуване рішення винесено з порушенням запровадженої процедури, обмеженням прав особи на захист.

Відповідач не довів особу - водія, яка в режимі реального часу могла керувати означеним транспортним засобом. Таким чином, відсутній суб'єкт можливого правопорушення. Не довів, що ОСОБА_2 (складові прямого умислу): достовірно знав про наявність порізу шини та незважаючи на це, свідомо керував транспортним засобом з такою технічною несправністю. Самостійною підставою задоволення вимог позивача є недоведеність давності виникнення можливого порізу шини, що виключає винуватість. Поліцейській не довів, що він володіє спеціальними знаннями та відноситься до акредитованої особи, яка уповноважена визначити технічний стан автомобільних шин, зокрема: кількість, локалізацію порізів, ступінь розшарування інтенсивність руйнування чи пошкодження гумової складової, стану корду, каркасу, міцність та придатність до безпечної експлуатації автомобільної шини. Визначальні обставини не фіксувались, можливість їх ретроспективно дослідження втрачена. Порушений принцип юридичної визначеності (ст. 6 Конвенції), так як в оскаржуваній постанові не вказана серія, номер, назва, вид автомобільної шини, з якої сторони та на якій вісі вона була змонтована, чи експлуатувалася фактично. Диспозиція підпункту «б» п.п.. 31.4.5. «Правил дорожнього руху» передбачає заборону експлуатації транспортного засобу, якщо : шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини. Необхідно звернути увагу, що позивача обвинувачують в наявності одного розрізу, в той час як диспозиція приведених Правил зобов'язує встановити за чіткими критеріями як множинні порізи, так і сукупність тотожних несправностей на інших шинах. Вказана неповнота є істотною, оскільки залишається недоведеним основний елемент складу адміністративного правопорушення - об'єктивна сторона. Відсутність події адміністративного правопорушення підтверджується фактичною поведінкою службових осіб, які повинні були заборонити подальшу експлуатацію вказаного транспортного засобу, але вони залишили місце події одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення. У даному конкретному випадку поверхова відео та фото фіксація не можуть компенсувати відсутність кваліфікованого висновку експерта. Залишаються не спростованими всі заперечення особи яка притягується до адміністративної відповідальності. Посилання відповідача на зміст постанови та заперечення на позов є неналежним доказом, який до уваги не приймається та при доказуванні не приймається до уваги.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, заклишається не доведеним. Відсутність доказів вини позивача свідчить про обґрунтованість заявлених ним позовних вимог щодо протиправності дій та незаконності постанови.

Разом з цим, позовні вимоги в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на чіткому розумінні п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так-як цей спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, існує між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) , тобто не є справою про адміністративне правопорушення. Відтак суд не вирішує питання закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення. Ця процесуальна дія належить до виключної компетенції відповідача, так-як п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи. Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Постанову інспектора Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому, Буквича Романа Миколайовича, від 03 серпня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 122 КУпАП України,- скасувати. Визнати протиправними дії зазначеного інспектора поліції з приводу складання вказаної постанови.

У задоволенні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд міста Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній