Справа № 802/1101/17-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1101/17-а

Головуючий у 1-й інстанції:

Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

12 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Зав'ялова М.Р.,

представників відповідача: Македонського О.В., Урдзіка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кіріоніка" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кіріоніка" до Вінницької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 березня 2016 року між ТОВ "КІРІОНІКА" та компанією "ARSAN KIMYA SANAYI VE TICARET AS" було укладено контракт №2715/16.03.2016 за яким продавець зобов'язується продати, а покупець купити на умовах правил тлумачення торгових термінів Інкотермс - 2010 продукцію, в кількості та асортименті відповідно Проформа інвойсів, які є невід'ємною частиною контракту.

08 червня 2017 року позивач подав до Вінницької митниці митну декларацію №UA 401010/2017/019036 для митного оформлення товару.

Відповідач проаналізувавши відображену у товаросупровідних документах інформацію, встановив що вартість товару не можу бути визначено за ціною договору щодо товарів які імпортуються відповідно до ст.58 Митного кодексу України, в зв'язку з тим, що під час контролю правильності визначення митної вартості було встановлено, що надані документи не містять усіх відомостей про складові митної вартості.

Разом із тим, за наслідками перевірки поданої позивачем митної декларації та товаросупровідних документів, автоматизованою системою аналізу управління ризиків (АСАУР) були сформовано наступні форми контролю:

105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів";

202-1 "Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20% пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації".

08 червня 2017 року відповідачем прийнято рішення про коригування вартості товару №UA 401000/2017/000017/1, відповідно до якого, митна вартість товару позивача визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів. Окрім того, 08.06.2017 року складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 401010/2017/00028.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, врегульовані Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами четвертою та п'ятою ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Частиною першою ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга ст. 52 МК України).

Згідно з частиною першою ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В даному ж випадку, як уже було встановлено судом вище, під час перевірки митної вартості у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення позивачем такої вартості.

Підставою для таких сумнівів стало те, що за наслідками перевірки поданої позивачем митної декларації автоматизованою системою аналізу управління ризиків (АСАУР) було сформовано форми контролю 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та 202-1 "Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20% пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації". Так, при вивченні товаросупровідних документів, відповідачем було встановлено, що в гр. 20 митної декларації зазначено умови поставки згідно Інкотермс - EXW, що передбачається угодою. Однак під час митного оформлення до пакету товаросупровідних документів було надано зовнішньоекономічний контракт, відомості про який було внесено до графи 44 МД. При цьому, судом встановлено, що додаткова угода №3, на яку посилається позивач, при митному оформленні надана не була і відомості про неї у гр. 44 МД відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у інспектора цілком обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару та необхідності у витребувані додаткових документів.

З метою уточнення, позивачем на вимогу митниці було подано експортну декларацію країни відправника, додатки до контракту №2 та №3. Інші документи декларант надавати відмовився, про що повідомив листом від 08.06.2017 року.

Як встановлено судом, будь-якої іншої бухгалтерської документації щодо проведених розрахунків між покупцем та продавцем, як відповідно до основного контракту №2715/16.03.2016 так і до доповнень до нього, також не надавалось.

Таким чином враховуючи наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару, які б підтверджували митну вартість, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Наведений висновок цілком узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України в подібних категоріях спорів, викладеною в постанові від 17 лютого 2016 року.

Водночас, надаючи оцінку методу коригування митної вартості, який був застосований відповідачем, то суд зазначає наступне.

Так, згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю, відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно ч.5 ст.54 МКУ орган доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, має право застосовувати різні форми митного контролю, передбачені МКУ. Однією з форм митного контролю, відповідно до частини першої статті 336 МКУ, є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 МКУ надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Як зазначено в статті 337 МКУ, перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Митним кодексом України.

В результаті здійсненого контролю було встановлено, що заявлена митна вартість товару нижча, ніж раніше визнані органами доходів і зборів митні вартості товару, митне оформлення яких вже проведено.

А тому, відділом контролю митної вартості та адміністрування митних платежів УАМП, у відповідності до положень ч. 6 ст.54 та ч. 1 ст.55 МКУ прийняте та винесене рішення про коригування митної вартості від 08.06.2017 року № UА401000/2017/000017/1.

Так, враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п.2, 3 статті 58 МКУ відповідачем були застосовані другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кіріоніка" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 15 вересня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.