Справа № 817/2470/16
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року 16 год. 20 хв. РівнеСправа № 817/2470/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Недашківської К.М., суддів Жуковської Л.А. та Комшелюк Т.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі іменується - відповідач 1) та Державної казначейської служби України (далі іменується - відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вчинення дій, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014, щодо інвентаризації та погашення заборгованості за постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 №2а/1770/4219/2011; зобов'язання Державної казначейської служби України включити дані до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, про виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду від 11.09.2012 у справі №2а/1770/4219/2011 відповідно до вимог пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014.

Ухвалою судді від 03.01.2017 провадження в адміністративній справі відкрито та ухвалою суду від 13.02.2017 справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою судді від 22.05.2017 справа прийнята до провадження головуючим суддею Недашківською К.М.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 №434 здійснено перепризначення судді - учасника колегії у зв'язку з закінченням строку повноважень судді Сала А.Б., який замінений суддею Комшелюк Т.О.

У позовній заяві позивач зазначає, що постановою Рівненького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 визнано неправомірною бездіяльність Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо незабезпечення житлом ОСОБА_1 та зобов'язано перерахувати цільовим призначенням кошти на рахунок Київської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_1 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та потребують особливого догляду». В подальшому, як зазначає позивач, 27.06.2013 відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а/1770/4219/2011, виданого 11.09.2012. Внаслідок прийняття ухвал Рівненським окружним адміністративним судом про заміну сторони виконавчого провадження та про зміну способу виконання судового рішення присуджено стягнути з Міністерства соціальної політики України цільовим призначенням кошти в сумі 1023086 грн. на рахунок Київської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_1 Однак, позивач вказує, що Державна казначейська служба України включила її до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, лише у 2016 році, оскільки державним виконавцем не були вчинені дії щодо виконання вказаного судового рішення. Таким чином, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав до суду заперечення проти адміністративного позову, де вказав, що даний позов є необґрунтованим. На виконанні у Департаменті державної виконавчої служби міністерства юстиції України перебував виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду №2а/1770/4219/2011 від 11.09.2012. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 27.06.2013 було відкрито виконавче провадження №38604679. Однак, 27.07.2016 державним виконавцем на підставі пункту 9 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Тому, відповідач 1 просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідач 2 - Державна казначейська служба України подав заперечення проти адміністративного позову, де зазначив, що 09.08.2016 до органів Казначейства надійшов виконавчий лист № 2а/1770/4219/2011 про стягнення коштів у сумі 1023086 грн. на користь ОСОБА_1 Саме з цієї дати, як вказує відповідач 2, даний виконавчий лист взятий на облік до виконання. Оскільки безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходження судових рішень, то виконання спірного виконавчого документа можливе лише після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше. Крім того, відповідач 2 зазначає, що у зв'язку з недостатністю бюджетних коштів на виконання судових рішень, Казначейством відкладено безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого листа №2а/1770/4219/2011. Тому, Державна казначейська служба України просить суд в задоволенні позову відмовити.

Крім того, відповідач 2 подав клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідачів - Кабінет Міністрів України та Міністерство фінансів України, оскільки на виконанні у Казначействі знаходиться 46536 рішень суду на суму понад 3296,1 млн. грн., однак коштів, які надходять за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», недостатньо. Тому, на думку відповідача 2, позовні вимоги стосуються саме Кабінету Міністрів України, який, зокрема, розробляє проект закону про Державний бюджет України, та Міністерства фінансів України, яке є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 3504040.

У судове засідання, призначене на 07.09.2017 позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи за її відсутності.

До суду прибув представник відповідача 1 - Петрова Л.С.

Відповідач 2 - Державна казначейська служба України, належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання, не прибув.

За приписами частини 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

При цьому, суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про залучення до участі у справі в якості відповідачів - Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій стосуються лише Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України. Зокрема, частинами 2 та 3 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Таким чином, саме Державна казначейська служба України є належним відповідачем у даній справі щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання включити дані до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, про виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду від 11.09.2012 у справі №2а/1770/4219/2011 відповідно до вимог пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2011 відповідно до постанови Рівненького окружного адміністративного суду визнано неправомірною бездіяльність Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо незабезпечення житлом ОСОБА_1 та зобов'язано перерахувати цільовим призначенням кошти на рахунок Київської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_1 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та потребують особливого догляду».

11.09.2012 ОСОБА_1 виданий відповідний виконавчий лист №2а/1770/4219/2011.

27.06.2013 відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а/1770/4219/2011, виданого 11.09.2012.

29.10.2012 винесено ухвалу про заміну назви сторони виконавчого провадження, згідно з якою боржником визначено Міністерство надзвичайних ситуацій України. Ухвалою від 17.07.2017 сторону виконавчого провадження - Міністерство надзвичайних ситуацій України замінено на Міністерство соціальної політики України.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 у справі №2а/1770/4219/2011 було змінено спосіб виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 у справі №2а/1770/4219/2011 шляхом стягнення з Міністерства соціальної політики України () цільовим призначенням кошти в сумі 1023086 (один мільйон двадцять три тисячі вісімдесят шість) грн. 00 коп. на рахунок Київської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_1, як вдові ОСОБА_3, з підстав, що передбачені пунктом 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та потребують особливого догляду».

09.08.2016 виконавчий лист №2а/1770/4219/2011, виданий 11.09.2012, надійшов до Державної казначейської служби України та включений до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних дій на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №№606-XIV), (чинний на момент спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 2 статті 3 Закону передбачено, що Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлює Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» №4901-VI від 05.06.2012 (далі - Закон № 4901).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №4901, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

-державний орган;

-державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

-юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частиною 1 статті 3 Закону №4901 передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Так, з аналізу вказаних нормативно-правових актів вбачається, що рішення про стягнення коштів з державних органів виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4901 передбачено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Крім того, механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризація та погашення заборгованості за ними визначається Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014 (далі - Порядок № 440).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 440 терміни вживаються в такому значенні:

боржник - зазначений у рішенні суду або виконавчому документі суб'єкт, який повинен сплатити кошти або вчинити інші дії майнового характеру щодо особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено це рішення;

рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду виданого у справі №2а/1770/4219/2011 11.09.2012 року боржника - Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (в подальшому замінено на Міністерство соціальної політики України) було зобов'язано вчинити певні дії майнового характеру (ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року спосіб виконання рішення замінено на стягнення коштів).

Пунктом 3 Порядку №440 передбачено, що рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Так, як встановлено з матеріалів адміністративної справи, стягувачем було подано виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду виданий у справі №2а/1770/4219/2011 11.09.2012 року до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника, який за підвідомчістю було передано до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ.

Відповідно до пункту 5 Порядку №440 зареєстроване в установленому порядку рішення невідкладно розглядається керівником органу державної виконавчої служби та передається відповідальній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до органу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 7 Порядку №440 відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними автоматизованої системи виконавчого провадження виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

Так, відповідно до пункту 8 Порядку №440 рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості:

перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

друга черга - рішення, пов'язані з трудовими правовідносинами;

третя черга - інші рішення.

Рішення вносяться до кожної з черг за датою їх надходження до органу державної виконавчої служби.

Пунктами 9, 13, 14, 15 Порядку 440 передбачено, що відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов'язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено. Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом. До органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом. Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання.

Згідно з пунктом 20 Порядку №440 погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.

Таким чином, судом встановлено, що саме після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014 (23.09.2014), якою затверджений Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, державний виконавець був зобов'язаний не пізніше семи робочих днів перевірити за даними автоматизованої системи виконавчого провадження виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. А в подальшому, передати рішення до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів на виконання.

Тому, на підставі наявних доказів, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вчинення дій, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014, щодо інвентаризації та погашення заборгованості за постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 №2а/1770/4219/2011.

Факт невиконання посадовою особою Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України дій щодо проведення обліку, інвентаризації заборгованості, внесення даних про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості був встановлений Рівненським окружним адміністративним судом у судовому рішенні від 17.10.2016 у справі №817/1261/16 (набрання законної сили 08.11.2016) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про повернення виконавчого документа від 27.07.2016.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 про протиправність бездіяльності державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вчинення дій, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014, щодо інвентаризації та погашення заборгованості за постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 №2а/1770/4219/2011 підлягають до задоволення.

Внаслідок такої протиправності бездіяльності державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо проведення обліку, інвентаризації заборгованості, внесення даних про це вказане судове рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, дані про судове рішення були внесені лише за заявою ОСОБА_1 у 2016 році.

Таким чином, для захисту прав і свобод позивача, слід зобов'язати Державну казначейську службу України включити дані до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, про виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду від 11.09.2012 у справі №2а/1770/4219/2011 відповідно до вимог пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльністьі державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вчинення дій, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014, щодо інвентаризації та погашення заборгованості за постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 №2а/1770/4219/2011.

Зобов'язати Державну казначейську службу України включити дані до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, про виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду від 11.09.2012 у справі №2а/1770/4219/2011 відповідно до вимог пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя К.М. Недашківська

Судді Л.А. Жуковська

Т.О. Комшелюк