Справа № 1512/902/2012
Суддя: Непорада М. П.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________ Справа№ 1512/902/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2012 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Непоради М.П.

при секретарі Яіцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ м. Одеси, ІДПС 3-го взводу ВДАІ ОМУ м. Одеси ОСОБА_2 про визнання противними дії та скасування протоколу про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії протиправними та скасувати протокол про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 15 січня 2012 року ІДПС 3-го взводу ВДАІ ОМУ м. Одеси ОСОБА_2 стосовно неї склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 445819 за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП за порушення пункту 10.3 Правил дорожнього руху, при цьому у неї було вилучено посвідчення водія.

Позивач вказала, що із зазначеним протоколом вона не згодна, оскільки на її думку, він винесений з порушенням норм, є незаконним у зв'язку з чим підлягає скасуванню за наступних підстав, а саме, 15.01.2012 року, вона керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухалась по вул. Ак.Корольова в м. Одесі, де була зупинена інспектором ДПС, та відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 с. 122, а саме порушення п. 10.3 ПДР (не поступилася дорогою). При цьому у неї було вилучено посвідчення водія та виписав позивачу тимчасове посвідчення водія, при цьому до талону до посвідчення водія ніякого запису про вилучення не зроблено та протоколу вилучення прав не було складено.

Позивач вважає, інспектор ДПС порушив вимоги ст. 260, 265 КУпАП та ст. 19 Конституції України.

Крім того, позивач зазначає, що інспектор ДАІ ОСОБА_2 представився їй невиразно, коли вона знаходилась в автомобілі ДПС під час складання протоколу, в салоні авто стояв різкий запах перегару, а від ІДПС ОСОБА_2 також відчувався запах алкоголю, при складанні протоколу ОСОБА_2 пропонував їй скласти «липовий»протокол на підставі ст. 122 ч. 1 КУпАП (не пропустив пішохода) або ст. 122 ч. 2 КУпАП (проїхала на заборонений сигнал світлофора), чим порушив вимоги КК України, при цьому ІДПС не ознайомив її з правами та обов'язками під час складання протоколу, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить задовольнити її позов.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник ВДАІ м. Одеси, в судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином про час та місце слухання справи, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання з'явився, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що дії працівників ДАІ були законні та обґрунтовані, відповідали вимогам чинного законодавства.

Вислухавши позивача, відповідача ОСОБА_2, доглянувши відеозапис, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 15.01.2012 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухалась по вул. Ак.Корольова в м. Одесі, де була зупинена інспектором ДПС 3-го взводу ВДАІ м. Одеси ОСОБА_2, та відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВН 1 № 445819, за правопорушення передбачене ч. 4 с. 122, а саме порушення п. 10.3 ПДР (не поступилася дорогою). При цьому у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та виписане тимчасове посвідчення водія.

Згідно протоколу позивач з ним не згодна.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Згідно зі змісту наведеної норми протокол про адміністративне правопорушення слід розглядати як акт застосування норм процесуального права, на основі якого відбувається остаточна фіксація обставин справи, що підтверджують вину правопорушника та наявність всіх елементів і ознак, що характеризують склад конкретного адміністративного проступку, а також створює можливість подальшого руху справи в порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення лише свідчить про порушення справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 257 КУпАП протокол надсилається органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник ДАІ тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 122 КУпАП порушення, що спричинили створення аварійної обстановки, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото і відео спостереження та іншими документами тягнуть за собою накладення штрафу від сорока до п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про правомірність дій ІДПС 3-го взводу ВДАІ ОМУ м. Одеси ОСОБА_2 щодо вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія, так як ці дії передбачені вимогами ч. 4 ст. 122 КУпАП, є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служи ДАІ МВС, затвердженої наказом МВС України 27.03.2009 року № 111 функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері убезпечення дорожнього руху покладені на підрозділи ДПС ДАІ.

Пункт 6.11 зазначеної Інструкції надає право співробітниками ДПС для попередження та припинення злочинів, а також адміністративних правопорушень, у межах своєї компетенції застосувати до порушників заходи адміністративного впливу.

Відповідно до п. 14.1.1. Інструкції № 111 від 27.03.2009 підставою для зупинення транспортних засобів є порушення ПДР України водіями.

В судовому засіданні суд доглянув відеозапис, наданий відповідачем ОСОБА_2, на підставі якого було зупинено автомобіль позивача.

Підставою для зупинки т/з було здійснення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Ні підставі цього інспектором ДПС було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи все вище перелічене, доглянувши наданий відповідачем відеозапис, суд вважає, що при винесені постанови не порушено принцип верховенства права, а саме не порушені законні права та інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду, під час розгляду затримання позивача відповідачем забезпечено право особи, висловлювати свої думки з приводу притягнення його до відповідальності, заявляти клопотання та надавати докази, але позивачем не зазначено жодного свідка, який міг би підтвердити в його діях відсутність складу адміністративного правопорушення.

Суд, враховуючи всі обставини по справі, пояснення позивача, наявні в справі матеріали, вважає, що в діях позивача мало місце порушення вимог ПДР.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Таким чином,суд вважає, що саме відповідач довів суду докази, якими підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС № 14 від 24 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про чинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП завданням провадження про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Так враховуючи вищевикладене, та з копій протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписи, оглянутої в судовому засіданні вбачається, що при розгляді справи відповідачем були з'ясовані і доведені обставини, які свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виносячи протокол про адміністративне правопорушення інспектор ДАІ не допустив неповноту та однобічністі при з'ясуванні всіх обставин справи, дав їм належної оцінки.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України „Про дорожній рух, контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється в тому числі Державтоінспекцією Міністерства внутрішніх справ України (до складу якої входить УДАІ ГУМВС України в Одеській області). В свою чергу, Державтоінспекція МВС України здійснює свої функції відповідно до Постанови КМУ України від 14.04.1997 року, № 341 „Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ.

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекцїї, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 наказу МВС України від 27.03.2009 року № 111 „Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України працівник ДПС зобов'язаний досконало знати Правила дорожнього руху та інші нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері безпеки дорожнього руху, неухильно дотримуватися законності, застосовувати заходів адміністративного впливу до порушників виключно в установленому порядку передбачених чинним законодавством.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Тобто позивач, як громадянин правової держави та як учасник дорожнього руху, має право на те, щоб працівники Державтоінспекції при здійсненні щодо нього владних повноважень діяли у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами.

В іншому випадку, дії працівників Державтоінспекції не ґрунтуються на законі, що тягне за собою неминуче скасування наслідків цих дій (протоколу про адміністративне порушення, винесення постанови за таким протоколами та ін.).

В Україні діє принцип верховенства права.

Судове рішення (постанова) є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У рішенні суду (постанові) повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення (постанова) по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення відповідач надав суду відеозапис, з якої вбачається, що позивач порушив ПДР.

Безперечно встановлено, що позивачу були розяснені права відповідно до статті 268 КУпАП, зокрема право знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги чи за дорученням юридичної особи.

З огляду на вище зазначене, відповідач довів суду що позивачем було порушено вимоги ч.4 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на проткол по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної протоколу, прийшов до висновку, що протокол по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 71, 159, 161, 162, 163 КАС України, ст. 14-1, 251,268, 283, 284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ВДАІ м. Одеси, ІДПС 3-го взводу ВДАІ ОМУ м. Одеси ОСОБА_2 про визнання противними дії та скасування протоколу про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Непорада М. П.