Справа № 463/4691/17
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань Заставної С.Л.

представника позивача Опаєць О.А.

відповідача ОСОБА_3 (ОСОБА_3)

перекладача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3) про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить примусово видворити громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3) ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України, та затримати громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3) ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на ділянці відділу прикордонної служби «Рава Руська», на напрямку 639 п/зн, на відстані близько 10 метрів до лінії державного кордону, внаслідок чого, о 17 годині 50 хвилин 15.09.2017 року був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування». 16.09.2017 року Жовківським районним судом Львівської області громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3) було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Крім того, просить врахувати, що підставою для видворення та затримання з метою видворення відповідача є ще й те, що останній і в подальшому буде ухилятися від виїзду за межі території України, і спробує ще раз незаконно перетнути державний кордон України, оскільки у нього відсутня можливість самостійно повернутися на Батьківщину у зв'язку із нестачею коштів для легального повернення на територію Республіки Туреччина, зокрема придбання квитків, оплати інших пов'язаних з цим послуг; відсутні на території України родинні зв'язки; відсутні документи на право перебування на території України, а також легального виїзду з України; відкритий намір потрапити в країни західної Європи незаконним шляхом.

У зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оглянувши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 163 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Як вбачається з копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 16.09.2017 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КпАП України, за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Польщу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Представлені позивачем документи свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме вчинення відповідачем спроби незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон з України до країн західної Європи, відсутність у відповідача можливості самостійно повернутися на Батьківщину у зв'язку із нестачею коштів для легального повернення на територію Республіка Туречинна, відсутність у відповідача на території України родинних зв'язків, а також наявність відкритого наміру потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом, свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від самостійного та добровільного залишення території України, тому вимоги про видворення відповідача та його затримання з метою забезпечення примусового видворення, суд вважає обґрунтованими та приймає рішення про їх задоволення.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, а відтак такий задовольняє в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7-14, 50, 69-71, 86, 159-163, 167, 183-7 КАС України, -

постановив:

Позов - задоволити.

Примусово видворити громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3) ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

З метою забезпечення виконання судового рішення про примусове видворення затримати громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_3 (ОСОБА_3) ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців починаючи з часу фактичного затримання 15.09.2017 року о 17 год. 50 хв.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: Шеремета Г. І.