Справа № 756/11524/17
Суддя: Васалатій К. А.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/756/352/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебуває на обліку в Пенсійному фонді України в Оболонському районі м. Києва та відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. отримує пенсію за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

17.07.2017 р. позивач звернувся до УПФ в Оболонському районі міста Києва із заявою щодо перерахування пенсії, проте згідно листа ЦО УПФ України в м. Києві за №43840/06 від 03.08.2017 р. позивачу було відмовлено в перерахуванні пенсії, посилаючись на те, що з 01.06.2015 року відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у зв'язку з неприйняттям Закону України щодо призначення всіх пенсій, у тому числі і спеціальних, на загальних підставах, норми пенсійного забезпечення осіб, зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

Позивач вважає дії та рішення відповідача - ЦО УПФ України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії незаконними та такими, що порушують його права на соціальний захист та належне пенсійне забезпечення, гарантовані як Конституцією України, так і іншими законами України.

Тому посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії та рішення ЦО управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.08.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку йому пенсії на підставі його заяви та долученої до неї довідки Генеральної прокуратури України № 18-287 зп від 14.07.2017р. про заробітну плату за посадою, яку він обіймав на час призначення та обрахування пенсії; зобов'язати відповідача провести з 01.08.2017 р. перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 13 і 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення та обрахування йому пенсії) з розрахунку 90% середнього заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України № 18-287 зп від 14.07.2017 р. без обмеження граничного розміру пенсії.

Ухвалою суду від 31.08.2017 р. відкрито скорочене провадження по розгляду даної справи.

08.09.2017 р. від відповідача на адресу суду надійшли заперечення щодо відмови у позові.

За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, враховуючи достатність наявних матеріалів, суд вважає можливим ухвалити судове рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, та встановив обставини, що викладені нижче.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України в Оболонському районі м. Києва та відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. отримує пенсію за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

17.07.2017 р. позивач звернувся до УПФ в Оболонському районі м. Києва із заявою щодо перерахування пенсії.

Згідно листа ЦО УПФ України в м. Києві за № 43840/06 від 03.08.2017 р. позивачу було відмовлено в перерахуванні пенсії, посилаючись на те, що з 01.06.2015 р. відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у зв'язку з неприйняттям Закону України щодо призначення всіх пенсій, у тому числі і спеціальних, на загальних підставах, норми пенсійного забезпечення осіб, зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

Як з'ясував суд, у відповідності до довідки Прокуратури м. Києва № 18-287 зп від 14.07.2017 р. вбачається, що позивач ОСОБА_1 працював в Генеральній прокуратурі України на посаді заступника начальника відділу та його загальний розмір заробітної плати з 01.12.2015 р. становить 31358,41 грн., яка складається: основний оклад - 3884 грн; класний чин - 135 грн.; вислуга років - 1609,60 грн., щомісячна премія, на яку нараховується страхові внески - 19428,58 грн. також інші доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за виконання особливого важливої роботи - 4210,57 грн.; надбавка за доступ до держ. таємниці - 388,40 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 852,13 грн.; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) - 852,13 грн. (а.с. 8).

У відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 22 р., у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин і вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах, установлених на дату звернення за пенсією.

Також згідно із ч. 13 вказаної статті Закону обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково наданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Законодавчими актами, що набрали чинності вже після призначення позивачу пенсії, було змінено порядок призначення пенсій працівникам прокуратури.

Як вбачається з вимог ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2015 р. пенсія призначається у розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІзмін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Згідно із ч. 1 ст. 50-1 Закону прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 вказаного Закону, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 міс. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Тому враховуючи вищевикладене суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури, а позивач ОСОБА_1 є таким, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до ст. 50-1 «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, суд виходить з того, що згідно із ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 р. у справі № 21- 348а13, постанові від 17.12.2013 р. у справі № 21-445а13.

Як вбачається з п. Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 01.06.2015 р. Закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, «Положення про помічника-консультанта народного депутата України» з 01.06.2015 в порядку та на умовах, визначених вищевикладеними законами, призначення та перерахунок пенсії не здійснюється.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд вважає, що зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", що стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015 р. та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи те, що позивач у липні 2016 р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, ЦО УПФ України у м. Києві повинно було керуватися ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу у розмірах, що встановлені законом, є неправомірними.

Згідно зі ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення із 17.01.2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 18, 71, ст. 93, 99, ст. 100, 104, 161-163, 183-2, 256 КАС України, Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки виданої Генеральною прокуратурою № 18-287 зп від 14.07.2017 р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва провести з 17.01.2017 р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної пенсії за вислугу років без обмежень її максимального розміру відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. (в редакції станом на час призначення пенсії) у розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої Генеральною прокуратурою № 18-287 зп від 14.07.2017 р.

За рахунок бюджетних асигнувань стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва на користь ОСОБА_1 640 грн. в рахунок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.А. Васалатій