Справа № 2а-380/10
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-380/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Дмитраш 1.1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 29 травня 2009 року № 119 та поновлення строку звернення до суду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05 лютого 2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області про скасування постанови від 29 травня 2009 року № 119 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, поновлення строку звернення до суду, оскільки такий пропущений ним з поважних причин. Обгрунтовуючи позов зазначив, що постанова про притягнення його до адмінвідповідальності є незаконною, прийнята з порушенням норм чинного законодавства та відносно особи, яка невинна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, покпикаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області ОСОБА_2 в судовому засіданні 03.03.2010 року позов не визнав, в наступні судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що на ОСОБА_1 Держінспекцією з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 441 від 26 травня 2009 року за вчинення правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

З даного протоколу вбачається, що інспекцією встановлено, що ОСОБА_1, будучи головою правління АГК «Ковельський», самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0719 га із земель житлової та громадської забудови за адресою: м.Львів, вул.Земельна,21, яка використовується без правовстановлюючих документів для обслуговування індивідуальних гаражів, що є порушенням статей 125 п.З, 211 п.1б Земельного кодексу України.

На підставі даного протоколу, Держінспекцією з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області винесено постанову №119 від 29 травня 2009 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП в сумі 357 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є головою

правління АГК «Ковельський».

25.01.2010 року Господарський суд Львівської області по справі за позовом прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі - позивача ОСОБА_3 міської ради за участю управління з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області до кооперативу «Автогаражного кооперативу «Ковельський» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0626 га з приведенням її у придатний до використання стан шляхом демонтажу усіх встановлених на ній обєктів за власний кошт та стягнення на користь ОСОБА_3 міської ради шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки відмовив прокурору Личаківського району м.Львова у задоволенні позову, а по суті визнав протиправні рішення по перевірці, яку проводив ОСОБА_2, державний інспектор - державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області.

Згідно п.1 ухвали ОСОБА_3 міської ради №2996 від 21.10.2009 року (а.с.4) гаражному кооперативу №15 припинено право користування земельною ділянкою площею 0,5626 на вул. Земельній,21 в м.Львові та зараховано до земель міста.

Згідно п.2. зазначеної ухвали передано обслуговуючому кооперативу «АГК «Ковельський» земельну ділянку площею 0,5626 га на вул.Земельній,21 в оренду терміном на десять років.

Відповідно до вимог ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до вимог ст.211 п.1 «б» Земельного кодексу України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, складеної на винну особу у вчиненні правопорушення, зазначено ОСОБА_1, який станом на 26.05.2009 року був головою правління АГК «Ковельський» самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0719 га із земель житлової та громадської забудови за адресою: м.Львів, вул.Земельна,21.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, наявність вини є невідємною ознакою складу адмінстративного проступку.

У відповідності до статті 53-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку самовільного зайняття земельної ділянки.

Отже, до адміністративної відповідальності притягнуто позивача ОСОБА_1, який вимог п.З ст.125 ЗК України не порушував, земельну ділянку на вул.Земельній, 21 в м.Львові самовільно не займав.

Зазначений вище протокол про адмінправопорушення складено на позивача без жодної перевірки та без відібрання пояснень від позивача у справі.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Якщо такі підстави відсутні або якщо вина особи у вчиненні проступку з цих підстав не доказана, особа не може бути піддана адміністративному стягненню.

Застосування уповноваженими на це органами і посадовими особами заходів адміністративного стягнення проводиться у межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Отже, на підставі наведеного вище, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, тому постанову про накладення на нього штрафу слід скасувати.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 29 травня 2009 року про притягнення до адміністративної віповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст.53-1 КУпАП у вигляді штрафу скерована інспекцією на адресу позивача 08.09.2009 року, що вбачається з долученого до справи конверта.

Позовна заява поступила до суду 05 лютого 2010 року.

З пояснень позивача вбачається, що він пропустив строк звернення до суду, оскільки очікував рішення Господарського суду Львівської області , яке він отримав лише 04 лютого 2010 року.

Позовна заява поступила до суду 05 лютого 2010 року.

В судовому засіданні позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду,оскільки він пропустив його з поважних причин.

Відповідно до вимог статті 100 КАС України пропущений строк звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущенння строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд вважає за можливе поновити строк звернення до суду, визнавши його пропущеним з поважних причин.

На підставі вищенаведеного, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.6,10,11,18,86,87,97,98,99,100,102,160,161-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.7,9,53-1,289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

позов задовольнити.

Поновити строк звернення до суду, визнавши його пропущеним з поважних причин.

Скасувати постанову державного інспектора Жильцова Володимира Вікторовича Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Львівській області № 119 від 29 травня 2009 року про притягнення до адміністративної

відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 357 грн. та провадження за адміністративною справою закрити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку 186 КАСУ

Отже, на підставі наведеного вище, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, тому постанову про накладення на нього штрафу слід скасувати.

Суддя ОСОБА_4