Справа № 621/1823/17
Суддя: Шахова В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №621/1823/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шахової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Змієві матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 25 серпня 2017 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Постановою ВРУ від 08 вересня 2016 року №1514-VIII у зв'язку з поданням заяви про відставку та відповідно до пунктів 2 та 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України позивача було звільнено з посади судді Зміївського районного суду Харківської області, а наказом голови голови Зміївського районного суду від 22.09.2016 року №02-03/35 відраховано зі штату цього суду. З 23 вересня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Зміївському у об'єднаному управлінні ПФУ Харківської області як суддя у відставці Зміївського районного суду Харківської області та отримує довічне грошове утримання у розмірі 86%заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Відповідно до п. 3.1 розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25 січня 2008 року, обов'язок підготовки подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та оформлення необхідних для цього документів, покладено на уповноважену особу суду за останнім місцем роботи судді. Після відрахування її зі штату Зміївського районного суду Харківської області саме уповноваженою особою суду було підготовлено необхідний пакет документів для звернення до органів ПФУ для призначення довічного грошового утримання. Окрім інших документів, була надана довідка про заробітну плату (21750 грн.) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі якої їй і було призначене щомісячне довічне грошове утримання. Проте, у зазначеній довідці помилково не були вказані інші виплати, які враховуються при обчисленні довічного грошового утримання, а саме матеріальна допомога до відпустки у розмірі посадового окладу, яка включена в оподатковуваний дохід. 13 червня 2017 року про це стало відомо позивачці, коли ТУ ДСА в Харківській області були надані їй нові довідки для подання до органів ПФУ, а саме: довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання (станом на момент звільнення у відставку), відповідно до якої розмір заробітної плати, яка має бути врахована при призначенні щомісячного довічного грошового утримання - 22 958 грн. 33 коп. Також нова довідка надана і станом на грудень 2016 року, відповідно до якої розмір заробітної плати, яка має бути врахована при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 грудня 2016 року - 25 333 грн. 33 коп. 23 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Зміївського об'єднаного управління ПФУ із заявою про перерахунок раніше призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання з 22 вересня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати - 22 958 грн. 33 коп., а з 01 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати - 25 333 грн. 33 коп. 31 липня 2017 року позивачем було отримано лист №3003-02/50 від Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, яким повідомлено про прийняття рішення про відмову в перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання. Свою відмову відповідач мотивував тим, що матеріальна допомога на оздоровлення не передбачена ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року, а тому підстави для врахування її в заробіток для обчислення щомісячного довічного грошового утримання відсутні.

Непогодившись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду із вказаним позовом та просить визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні їй перерахунку щомісячного довічного утримання, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №328/04-50 та №329/04-50 від 13червня 2017 року та зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити їй перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 86%, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 23 вересня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 22 958 грн. 33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №328/04-50 від 13 червня 2017 року., а з 01 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 25 333 грн. 33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №329/04-50 від 13 червня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, розгляд справи просила провести за її відсутності на підставі наявних у справі матеріалах.

Представник відповідача об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Лісовий О.П. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, підтримав подані заперечення проти адміністративного позову та зазначив, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, та у спосіб, передбачений діючим законодавством України. Вказав, що матеріальна допомога на оздоровлення та інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання, не є складовою частиною суддівської винагороди.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

З наданих позивачем письмових доказів та повідомлених ним обставин вбачається, що позивач ОСОБА_1 постановою Верховної Ради України №1515-VІІІ від 08.09.2016 року звільнена з посади судді Зміївського районного суду Харківської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (а. с. 9-28).

З наказу в.о. голови Зміївського районного суду Харківської області №02-03/25 від 22.09.2016 року вбачається, що позивача ОСОБА_1 відраховано зі штату Зміївського районного суду Харківської області. (а.с. 29)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (тут і далі у редакції, яка діяла на час звернення позивача з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання) суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З наявної в матеріалах справи довідки ТУДСА України в Харківській області №328/04-50 від 13.06.2017 року, виданої ОСОБА_1, судді у відставці, встановлено, що заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить: оклад - 14500,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 7 250 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання (матеріальна допомога) - 1208,33 грн., всього 22 958,33 грн. (а.с.32).

З наявної в матеріалах справи довідки ТУДСА України в Харківській області №329/04-50 від 13.06.2017 року, виданої ОСОБА_1, судді у відставці, встановлено, що заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить: оклад - 16000,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 8 000 грн., матеріальна допомога - 1333,33 грн., всього 25 333,33 грн. (а.с.33).

31 липня 2017 року листом за вих. №3003-02/50 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для врахування суми матеріальної допомоги при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання (а.с. 34).

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013 року №3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення ОСОБА_1суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2%.

Відповідно до ст.ст. 133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструкції №5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась ОСОБА_1систематично та включена в оподатковуваний дохід. Матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року №21-430а11 та від 06.11.2013 року №21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів», яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення», а відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 70, 71, 72, 138, 143, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати протиправною відмову Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у здійсненні судді у відставці ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного утримання, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №328/04-50 та №329 /04- 50 від 13 червня 2017 року.

Зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 86% з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 23 вересня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 22 958 грн. 33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №328/04-50 від 13 червня 2017 року, а з 01 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 25 333 грн. 33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області №329/04-50 від 13 червня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Шахова