Справа № 826/26292/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в роз’ясненні судового рішення

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про роз’яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2016 у справі

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю “Вуглесинтез Інжиніринг”

до

1. державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві;

2. Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві

про

визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Разом з тим, через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві надійшла заява (ДМ№2443) про роз’яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2016.

Розгляд вказаної заяви призначено у судове засідання на 14.09.2017.

Здійснюючи у відкритому судовому засідання розгляд заяви державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Вказана норма процесуального права передбачає можливість роз’яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям, а доцільність роз’яснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту норми вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз’яснення судового рішення.

З огляду на викладені твердження контролюючого органу, суд зазначає, що згідно з пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов’язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п’яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов’язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов’язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Поряд з цим, суд акцентує увагу, що відповідно до частини першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду. З конституційною нормою кореспондуються приписи статей 7, 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є, зокрема, обов’язковість судових рішень, що набрали законної сили.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про роз’яснення судового рішення.

Керуючись статтями 160, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.