Справа № 804/9078/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2017 р. Справа №804/9078/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро клопотання третьої особи із самостійними вимогами Компанії «ФЕЛІНДАКО ЛТД» про забезпечення доказів у справі №804/9078/16,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» до відповідача 1 Державного реєстратора Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3, відповідача 2 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа Компанія «ФЕЛІНДАКО ЛТД», про визнання протиправними реєстраційних дій, та адміністративного позову третьої особи із самостійними вимогами Компанії «ФЕЛІНДАКО ЛТД» до відповідача 1 Державного реєстратора Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3, відповідача 2 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідача 3 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відповідача 4 Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр сприяння бізнесу міста Києва» ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, Корпорація «ОСОБА_8 ОСОБА_8А.» про скасування реєстраційних дій, зобовязання вчинити дії.

3 січня 2017 року третьою особою із самостійними вимогами Компанією «ФЕЛІНДАКО ЛТД» також надано до суду клопотання про забезпечення доказів у адміністративній справі шляхом витребування від Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (01001, м. Київ, вул. Олійника, 21) оригінал Реєстраційної справи №16285594, сформованої щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» ().

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши вказану заяву, заслухавши представника заявника, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів після її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази. Забезпечення доказів може здійснюватися також за заявою заінтересованої особи до відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 75 цього Кодексу передбачено, що заява про забезпечення доказів подається до суду, який розглядає справу, а якщо провадження у справі ще не відкрито - до місцевого адміністративного суду, на території якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Згідно положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

При цьому, частиною 1 статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у заяві про забезпечення доказів необхідно вказати на обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме такі обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони могли бути використані при розгляді справи, та відрізняють заяву про забезпечення доказів від клопотання про витребування доказів.

Заявником у заяві та у судовому засіданні не наведено та не обґрунтовано належними доказами наявність обставин, які свідчили б про те, що надання вказаних в заяві доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що клопотання про аналогічних витребування доказів було задоволено ухвалою суду від 16.01.2017 року.

Ототожнення заявником понять «витребування доказів» та «забезпечення доказів» в даному випадку є помилковим, оскільки обставин, які б свідчили про те, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява третьої особи із самостійними вимогами Компанії «ФЕЛІНДАКО ЛТД» про забезпечення доказів є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 11, 69, 73 75, 79, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання третьої особи із самостійними вимогами Компанії «ФЕЛІНДАКО ЛТД» про забезпечення доказів у адміністративній справі відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко