Справа № 226/1230/17
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1230/17
Провадження № 2-а/226/114/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.09.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Попенко І.І.,

представника відповідача за довіреністю Самойленка А.В.,

представника третьої особи за довіреністю Юріної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, третя особа - управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, про визнання протиправним і скасування рішення про припинення виплати пенсії, зобов'язання поновити виплату пенсії,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона, перебуваючи на обліку у відповідача як особа, переміщена з тимчасово окупованої території, отримувала щомісяця пенсію до березня 2017 року включно. У квітні 2017 року пенсія не була їй зарахована, з цієї підстави вона зверталася до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, проте обґрунтованої відповіді не отримала. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, норми Конституції України, статтю 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка містить вичерпний перелік підстав, з яких особі може бути відмовлено у виплаті пенсії, вважає, що у виплаті пенсії їй відмовлено незаконно, тому просить суд скасувати рішення та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з моменту припинення.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у передбачений цивільним процесуальним законодавством спосіб, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні вимог.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області Самойленко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і, посилаючись на подані письмові заперечення, пояснив, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку в управлінні, є внутрішньо переміщеною особою, в управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради нею була отримана довідка № від 28.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в м. Димитрові (нині - м. Мирнограді), тобто, на неї розповсюджується дія Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706 від 20.10.2014. Пунктом 7 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 №365, встановлено, що для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, після чого за п.11 Порядку комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати. За п.п. 4 і 5 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ № 365 від 08.06.2016, соціальні виплати припиняються в разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Управлінням були отримані від Держприкордонслужби списки тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб та на період до одержання інформації про скасування довідки та/або результатів додаткової перевірки призупинена виплата пенсії особам, що включені до списку. Від Держприкордонслужби був отриманий список, до якого включено і позивача, тому виплата їй пенсії була зупинена. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Юріна Г.В. надала суду заперечення, які підтримала в ході судового засідання. Так, згідно з довідкою № від 28.07.2016 позивач ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою. Рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженим протоколом №17 від 26.04.2017, позивачу було відмовлено у відновленні виплати пенсії у зв'язку із не проживанням за вказаною адресою у м. Мирнограді. Крім того, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи скасовано саме на підставі надання недостовірних відомостей про фактичне місце проживання позивача, це було зроблено вже після припинення виплати пенсії відповідачем і вказані події між собою не пов'язані.

Вислухавши представників і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.02.2001 отримує пенсію за віком (а.с.10).

28.07.2016 ОСОБА_3 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення № НОМЕР_1 (а.с.10).

Місто Донецьк включено до затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 26.07.2017, ОСОБА_3, яка знаходиться на обліку в управлінні, нарахована пенсія фактично виплачена по березень 2017 року включно (а.с.31).

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров'я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов'язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до частини другої статті 46 Основного Закону України гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058), за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Закон №1058 або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав зупинення або не поновлення виплати вже призначеної пенсії, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений. Вказаною нормою Закону також передбачено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Відповідачем рішення про припинення виплати пенсії позивачу не приймалось.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з положеннями статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

До такого висновку суд дійшов і з врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», в якій встановив обов'язок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Припинивши виплату позивачеві пенсії за закінченням строку дії довідки про взяття на облік особи, яка перемістилась з території проведення антитерористичної операції, відповідач послався на Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», який не є законом, та безпосередньо на Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VІІ в редакції, що діяла на момент отримання ОСОБА_3 довідки.

Суд зауважує, що в даному випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для неї на відміну від інших громадян України певні перешкоди в отриманні пенсії, яка призначена у зв'язку з трудовою діяльністю, та потребує від пенсіонера здійснення додаткових дій, не передбачених Законами щодо пенсійного забезпечення. З огляду на викладене, суд вбачає в діях відповідача ознаки дискримінації по відношенню до позивача як внутрішньо переміщеної особи та відсутність єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України згідно з діючим законодавством.

З огляду на наведене, враховуючи, що пенсія за віком є виплатою довічною та постійною, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем вимог статті 19 Конституції України, частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, оскільки з 01.04.2017 позивачеві зупинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Скасування довідки позивача на підставі непроживання за зазначеною нею адресою в м. Мирнограді в даному випадку не було підставою для припинення виплати пенсії, оскільки відбулося вже після такого припинення.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, яке б відповідно до чинного законодавства було б підставою для припинення виплати її пенсії. Діючи поза законом, відповідач тим самим свавільно втрутився у право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача в частині зобов'язання відповідача поновити виплату їй пенсії з часу припинення. Вимога про скасування рішення не може бути задоволена судом з огляду на те, що фактично такий документ відповідачем не приймався. Враховуючи, що припинення виплати пенсії все ж відбулось, такі дії відповідача слід визнати протиправними.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону №1058, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

На підставі Конституції України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішень Європейського суду та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись, ст.ст. 2, 11, 71, 86, 99, 160-163, 254 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квітня 2017 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, та сплатити заборгованість за період з 01.04.2017.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області сплачений нею судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.С. Салькова