Справа № 826/5022/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5022/17 Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В. Суддя-доповідач: Кузьмишина О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Пилипенко О.Є.,

Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм» звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просять суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ГУ ДФС на підставі наказу від 04.11.2016 року №7085 та направлень від 21.11.2016 року №1296/26-15-14-01-01, №1297/26-15-14-01-01, №3050/26-15-14-03-03, №1298/26-15-14-01-02, №21017/26-15-14-06-04, №1299/26-15-14-04-06 та у відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 абз. 1,2,4 пп.75.1.2. п.75.1 ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України проведено перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Мелвінс Прайм» за період з 02.10.2013 року по 30.09.2016 року, валютного та іншого законодавства за період 02.10.2013 року по 30.09.2016 року.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено акт перевірки від 16.12.2016 року №401/26-15-14-01/38921814, яким встановлено наступні порушення:

п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на прибуток на загальну суму 140 999 грн., в тому числі за 2014 рік на 52350 грн., за 2015 року на 50156 грн., за 9 місяців 2016 року на 38493 грн.;

п.44.1 ст.44, п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість на загальну суму 648 298 грн.,в тому числі по періодах за січень 2014 року на суму 70834 грн., за лютий 2014 року на суму 57700 грн., за березень 2014 року на суму 26833 грн., за квітень 2014р. на суму 8000грн., за вересень 2014 року на суму 5488 грн.,за грудень 2014 року на суму 5783 грн., за лютий 2015 року на суму 90223 грн., за березень 2015 року на суму 69156 грн., за червень 2015 року на суму 50400 грн., за серпень 2015 року на суму 37555 грн., за вересень 2015 року на суму 26278грн., за жовтень 2015 року на суму 50174грн., за листопад 2015 року на суму 15008грн., за лютий 2016 року на суму 69750 грн., за липень 2016 року на суму 65116 грн.;

пп. «е» 164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.167.1 ст.167, п. «а» 171.2 ст.171, пп.«а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено зобов'язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1909,99 грн. (2015 року - 1256,96 грн., 2016 року - 653,02 грн.);

пп. «б» п.176.2 ст.176, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на платників податків, і сум утриманого податку», щодо не своєчасного подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 1кв.2015р.;

пп.1.1 п.161, пп.1.6 п.161, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.168.4.4 п.168.4 ст.168, п.171.2 «а» ст.171 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті до бюджету військового збору в сумі 126,44 грн. (2015 року -80,16 грн., 2016 року - 46,27 грн.).

Податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 12.01.2017 року, яким визначено зобов'язання зі сплати податку на прибуток підприємств в сумі 140999 грн. та штрафної санкції у сумі 45422 грн.;

№1 від 17.03.2017 року, яким визначено зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 537609 грн. та штрафної санкції у сумі 268804 грн.;

№ від 12.01.2017 року, яким визначено зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 1909,99 грн. та штрафної санкції у сумі 1395,02 грн.;

№ від 12.01.2017 року, яким визначено зобов'язання з військового збору в сумі 126,44 грн. та штрафної санкції у сумі 92,44 грн.;

№ від 12.01.2017 року, яким визначено зобов'язання зі сплати штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб у сумі 510,00 грн.

Враховуючи вищенаведене позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Встановлено, що ТОВ «Мелвінс Прайм» мало взаємовідносини з ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс».

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 9.1.1, 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи;

У відповідності до ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Між позивачем та ТОВ «БК «Гефест Альянс» укладено договір №03-14 щодо виконання робіт з сервісного обслуговування об'єктів нерухомого майна від 03.02.2014р. Сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних робіт до договору №03-14 від 28.02.2014р. ТОВ «БК «Гефест Альянс» виписано податкову накладну №110 від 12.02.2014р., яка внесена до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - ЄРПН) 20.02.2014р., що підтверджується даними Витягу з ЄРПП №304660 від 10.12.2015р.

Між позивачем та ТОВ «Бьюті Профі» укладено договір №040214 на виконання робіт з сервісного обслуговування об'єктів нерухомого майна від 04.02.2014р. Сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних робіт №ОУ00000125 віл 31.03.2014р. ТОВ «Бьюті Профі» виписано податкову накладну №1525 від 31.03.2014р., яка внесена до ЄРПН 15.04.2014р., що підтверджується даними Витягу з ЄРПП №304657 від 10.12.2015р.

Між позивачем та ТОВ «Промі-лайт» укладено договір №300414 на виконання юридичних послуг від 30.04.2014р. Сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних робіт №ОУ001120 від 30.04.2014р. ТОВ «Промі-лайт» виписано податкову накладну №1120 від 30.04.2014р.

Між позивачем та ТОВ «Сенсатіка Груп» укладено договір №212/1 від 02.12.2014р. щодо поставки офісних меблів. Також виписано видаткові накладні №223 від 22.12.2014р. та 225 від 25.12.2014р., на користь ТОВ «Сенсатіка Груп» та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт №212. ТОВ «Сенсатіка Груп» виписано податкову накладну №4 від 02.12.2014р.

Між позивачам та ТОВ «Юнітакс» укладено договір щодо надання ремонтних робіт об'єкта позивача №35 від 05.08.2015р. За результатами виконання договору сторонами підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт. В свою чергу ТОВ «Юнітакс» було виписано податкову накладну №936 від 31.08.2015р. що підтверджується Витягом з ЄРПН №303904.

Позивачем на підставі договору купівлі від 19.10.2015р. здійснено купівлі дров у ТОВ «Едвант Актив». На підтвердження здійснення операції були оформленні видаткові накладні №РН- 1032/02 від 30.10.2015р., №РН-1031/01 від 31.10.2015р., №РН-1119/01 від 19.11.2015р.

ТОВ «Едвант Актив» виписано податкові накладні №52 віл 19.11.2015р., №74 від 31.10.2015р., №42 від 30.10.2015р. Податкова накладна №42 зареєстрована у ЄРПН за № від 04.11.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. Податкова накладна №52 зареєстрована у ЄРПН за № від 26.11.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. Податкова накладна №74 зареєстрована у ЄРПН за № від 05.11.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. В свою чергу, податкова накладна №42 видана постачальником та отримана позивачем 04.11.2015р., що підтверджується Витягом з ЄРПН №304138; податкова накладна №52 видана постачальником га отримана позивачем 26.11.2015р., що підтверджується Витягом з ЄРПП №304563; податкова накладна №74 видана постачальником та отримана позивачем 05.11.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПН №304139.

Між позивачем та ТОВ «Рідмар» (стара назва ТОВ «Ісіда Груп») укладено договір щодо надання ремонтних послуг №030815 від 03.08.2015р., а саме монтажу водопровідних систем та систем опалення. Виконання зазначених робіт підтверджується договором про надання послуг від 01.09.2015р. та актом виконаних робіт від 15.09.2015р. №ОУ-0000231. ТОВ «Рідмар» виписано податкові накладні №231 від 15.09.2015р. №826 від 31.08.2015р. Податкова накладна №231 зареєстрована у ЄРПН за № від 21.09.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. Крім того, податкова накладна №231 видана постачальником та отримана позивачем 21.09.2015р., що підтверджується витягом №303919, податкова накладна №826 видана постачальником та отримана позивачем 11.09.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПП №303912.

Між позивачем та ТОВ «Оланд Стром» підписано договір купівлі-продажу дров порізаних №201510 від 15.10.2015р. та оформлено видаткову накладну №ОС - 0101505 від 15.10.2015р. ТОВ «Оланд Стром» виписано податкову накладну №423 від 15.10.2015р. Податкова накладна №423 видана постачальником та отримана позивачем 30.10.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПН №304113.

Між позивачем та ПП «Велтіс-Хім-Торг» (стара назва ТОВ «Хімінвест») укладено договір ремонтних робіт №156 від 05.02.2015р. ПП «Велтіс-Хім-Торг» виписано податкову накладну №738 від 11.03.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПН № 17102941.

Між позивачем та ТОВ «Бріар-Трейдінг» укладено договір №10 про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку від 04.02.2015р. Виконання зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийому виконаних робіт від 28.02.2015р. Також, укладено договір №16 про надання юридичних послуг від 09.02.2015р. Виконання якого підтверджується актом наданих послуг від 28.02.2015р. ТОВ «Бріар-Трейдінг» виписано податкові накладні №135 від 28.02.2015р., №136 від 28.02.2015р. Податкова накладна №135 зареєстрована в ЄРПН за № від 11.03.2015р., що підтверджується квитанцією №1, податкова накладна №136 зареєстрована в ЄРПН за № від 11.03.2015р. Також, згідно витягів №17102941 та №17102941 податкові накладні отриманні позивачем 11.03.2015р.

Між позивачем та ТОВ «БК Форс» (нова назва ТОВ «БК Стоквіл») укладено договір будівельних робіт №48 від 06.03.2015р. На підтвердження виконання умов договору ТОВ «БК Форс» виписано податкові накладні №50, яка отримана позивачем 02.04.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПН №17120742.

Між позивачем та ТОВ «Корес ЛТД» (нова назва ТОВ «Фірма Лєгата») укладено договір поставки дров порізаних №63 від 01.06.2015р. та оформлено видаткову накладну №РН - 0000228 від 30.06.2015р. ТОВ «Корес ЛТД» виписано податкову накладну №288 від 30.06.2015р., яка зареєстрована у ЄРПН за № від 02.07.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. В свою чергу, податкова накладна № видана постачальником та отримана позивачем 02.07.2015р, що підтверджується витягом з ЄРПН №3302971.

Між позивачем та ТОВ «Ван Вест Груп» укладено Договір поставки дров порізаних №100216 від 10.02.2016р. та оформлено видаткову накладну №РН-0000040 від 29.02.2016р. Яі Податкова накладна №40 зареєстрована у ЄРПН за № від 02.03.2016р., що підтверджується Квитанцією №1. В свою чергу, податкова накладна № видана постачальником га отримана позивачем 02.03.2016р., що підтверджується витягом з Єдиною реєстру податкових накладних №306493.

Між позивачем та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» укладено договір на здійснення ремонтних робіт №1606 від 16.06.2016р. Постачальником виписано податкова накладна №3 зареєстрована у ЄРПН за № від 30.07.2016р., що підтверджується Квитанцією №1.

В свою чергу податкова накладна № видана постачальником та отримана позивачем 30.07.2016р., що підтверджується витягом з ЄРПН №307898.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на відсутність реально здійснених господарських операції позивачем з контрагентами наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Однак, колегією суддів встановлено, що суми податку на додану вартість, віднесеного позивачем до податкового кредиту при здійсненні операцій з придбання товару у контрагентів, підтверджуються податковими накладними які видані контрагентами позивача.

Усі податкові накладні містять необхідні реквізити, передбачені п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Вказані накладні, видані контрагентами позивача, у передбаченому законом порядку були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На момент виписування усіх податкових накладних, що зазначені в акті перевірки, контрагенти позивача були зареєстровані як платники ПДВ. Вказане не оспорюється податковим органом.

Також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що товар та надані послуги, придбаний позивачем у контрагентів, були використані у подальшому в власній господарській діяльності позивача.

Верховний Суд України в своїх постановах від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, від 31.10.2014 року у справі № 21-318а14, зазначив, що законодавство не ставить у залежність право платника податків на формування податкового кредиту від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Отже, факт проведення правоохоронними органами досудового розслідування за фактом створення і діяльності фіктивних підприємств не є належним доказом у справі. При цьому, відповідачем не надано суду відомостей щодо прийняття процесуальних рішень у даному досудовому розслідуванні, а також вироку суду, який би набрав законної сили щодо створення і діяльності саме ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс».

Крім того, жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Відповідача не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.

Податковим органом, не надано суду доказів припинення ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» (скасування державної реєстрації, виключення його з ЄДРПОУ) внесення недостовірної інформації до ЄДРПОУ, тощо, під час взаємовідносин із позивачем.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 12 січня 2017 року.

Підставою винесення протиправного податкового повідомлення-рішення № від 12 січня 2017 року стали дані, встановлені в пункті 3.1.2 акта про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Мелвінс Прайм» №401/26-15-14-01-01-38921814 від 16.12.2016 року.

Податковий орган стверджує, що ТОВ «Мелвінс Прайм» (Позивач) занижено суми податку на доходи фізичних осіб внаслідок не утриманого податку з доходу працівника, отриманого працівником від працедавця у формі оплати за послуги мобільного зв'язку на загальну суму 9912,37 грн., внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 1909,99 грн. за період з 01.04.2015 року по 30.09.2016 року.

Податковим органом помилково віднесено суму у розмірі 9921, 37 грн. до складу «додаткового блага», яке надається працівникові.

Так, п.п14.1.47., п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Щодо доведення факту спрямованості на обслуговування та управління підприємством, позивач звертає увагу на договір абонентського обслуговування, укладений між ТОВ «Мелвінс Прайм» та ПрАТ «Київстар» №6950697 від 04.04.2015 року, та відповідні первинні документи, - а саме рахунки, що підтверджували надходження коштів на Г'собовий рахунок Позивача. Умови використання коштів на мобільний зв'язок, передбачених вищезазначеним рахунком визначені відповідно до Наказу Директора ТОВ «Мелвінс Прайм» №3 від 4 квітня 2015 року «Про організацію підключення до мереж таксованого та мобільного зв'язку», а також «Положеннями про правила користування телефонним зв'язком на підприємстві».

Використання послуг мобільного зв'язку є виробничою необхідністю при виконанні: зичними особами-співробітниками позивача (список осіб затверджений керівником підприємства), своїх посадових обов'язків і не є отриманими додатковими благами, оскільки безпосередньо пов'язані з виробничою діяльністю самого позивача, а не конкретних осіб.

В своїй ухвалі Вищий адміністративний суд України по справі № К-4877/08 від 18.05.2010 року вказав: «Як встановлено судами, витрати позивача на послуги мобільного зв'язку (роумінгу) підтверджені документами, а саме: договором від 25 лютого 2004 року № 1.10883600, укладеним з СП «Український мобільний зв'язок» та відповідними розрахунковими документами, що надаються оператором мобільного зв'язку абоненту. Документами, які підтверджують використання мобільного зв'язку (роумінгу) виключно у виробничих цілях є наказ керівника позивача про придбання мобільних телефонів, правила користування мобільним зв'язком, затверджені керівником позивача, та список працівників, які забезпечуються мобільними телефонами».

Таким чином, кошти у розмірі 9912,37 грн. відносяться до витрат платника податку у складі інших витрат, зокрема адміністративних витрат, спрямованих на обслуговування та управління підприємством, і не підлягають оподаткуванню з податку на доходи з фізичних осіб.

Оскільки, з боку позивача не було допущено порушень вимог законів з питань оподаткування, а отже були відсутні підстави для нарахування йому штрафних санкцій у сумі 1395,02 грн.

Слід врахувати, що підставою ж для винесення податкового повідомлення-рішення № від 12 січня 2017 року стали дані встановлені в п.3.5.1 акта про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Мелвінс Прам» №401/26-15-14-01-01-38921814 від 16.12.2016 року щодо повноти нарахування та утримання ПДФО.

З огляду на те, що такі дані встановлені помилково і не містять законодавчого обґрунтування, такі дані не можуть вважатися правомірними і не породжують ніяких наслідків.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 12 січня 2017 року, підставою винесення якого стали необґрунтовані висновки щодо порушення повноти нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб, не можна вважати правомірним, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовані.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: О.Є.Пилипенко

С.Б.Шелест

Повний текст ухвали виготовлено 18 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Пилипенко О.Є.