Справа № 484/1870/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 484/1870/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Савін О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача - Косцової І.П.

суддів - Кравченка К.В.

- Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про відмову у виплаті призначеної пенсії за віком, зобов'язати відповідача поновити виплату призначеної пенсії за віком з 26.04.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відмова пенсійного органу у виплаті призначеної їй пенсії за вислугу років є протиправною, оскільки 08 червня 2016 року Конституційним судом України визнано неконституційною обмеження щодо виплати пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які працюють, в тому числі, і на посаді судді.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Первомайське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що з 01 січня 2017 року набрали чинності встановлені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII обмеження щодо виплати призначених пенсій особам, які працюють на посадах та умовах, передбачених, в тому числі Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Оскільки позивач продовжує працювати на посаді судді, виплата призначеної йому пенсії тимчасово не проводиться. Крім того апелянт зазначив, що вказана норма Закону неконституційною не визнавалось.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України, у зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, займає посаду судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

26 квітня 2017 року їй призначено пенсію за віком, проте фактично її не виплачено у зв'язку із внесенням до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» змін, якими тимчасово обмежено виплату пенсій працюючим пенсіонерам.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у виплаті призначеної пенсії є протиправною, а отже Пенсійний фонд зобов'язаний поновити виплату призначеної позивачу пенсії.

Судова колегія такий висновок суду першої інстанції вважає правильним, з огляду на наступне.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV з наступними змінами), тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Аналогічні зміни також внесено до положень ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, якими було встановлено, що тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Однак, рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року було визнано неконституційною заборону виплати пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Так, у наведеному рішенні Конституційний Суд України наголосив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Крім цього, у підпункті 6.2 пункту 6 мотивувальної частини рішення від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що підставою для отримання матеріального забезпечення судді після припинення його повноважень є виключно конституційно визначений статус професійного судді. Тому таке забезпечення суддів залежить від умов, пов'язаних зі статусом судді та його професійною діяльністю щодо здійснення правосуддя, і не може залежати від інших умов, у тому числі соціального забезпечення, яке призначається і виплачується на загальних засадах та передбачене іншими, крім Закону № 2453, законами України.

Також Конституційний Суд України у цьому рішенні зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

У Рішенні від 08.06.2016 № 4-рп/2016 Конституційний Суд України зауважує, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є «обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені» (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

Таким чином, на час існування спірних правовідносин Закон № 1058-IV містив норми відносно пенсії працюючих суддів, аналогічні тим, які були визнані Конституційним Судом такими, що не відповідають Основному Закону України. Тобто, зазначені норми, на думку колегії суддів, відносно пенсій працюючих суддів, можуть враховуватися виключно у взаємозв'язку із рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року.

Оскільки в рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року визначено відповідні нормативно-правові акти як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, яке в частині визнання неконституційними положень вказаного законодавства підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли після 08 червня 2016 року та зворотної сили не має, то, на думку колегії суддів, позивач має право на поновлення виплати пенсії за віком саме з дати призначення пенсії - 26 квітня 2017 року.

Аналогічну позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 30 березня 2017 року по справі № К/800/9789/17.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області - залишити без задоволення.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лук'янчук