Справа № 2010/2-а-2145/11
Суддя: Якименко Л. О.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дергачівський районний суд Харківської області
Справа 2010/2-а-2145/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Якименко Л.O.

при секретарі - Булах С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Харкова та автомобільно-технічної інспекції УМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови посадової особи про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі..

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом в Дергачівський районний суд Харківської області до інспектора ДПС БДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Харкова та автомобільно-технічної інспекції УМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови посадової особи про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

В підтвердження позову ОСОБА_1 посилається на те, що 26 січня 2011 року стосовно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності № 079642 за порушення правил дорожнього руху України.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням передбаченого законом порядку та за відсутності належних для цього підстав, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, як незаконна. Викладені обставини в протоколі не відповідають дійсності. Відповідач зазначив у протоколі, що 26.01.2011 року в 11.40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 і здійснив стоянку на перехресті вул. Пушкінська та пл.Конституції в м. Харкові, чим порушив вимоги п. 15.9 ОСОБА_3 дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпроАП. Викладені відповідачем обставини у протоколі не відповідають дійсності, оскільки, все було інакше. Позивач здійснив стоянку за межами перехрестя та в місці, дозволеному для стоянки автомобілів. Відповідач зупинив позивача під час руху, коли він вже перетнув перехрестя вул. Пушкінська та пл. Конституції, наказав надати йому документи, не оголошуючи причину зупинки. На питання позивача про причину зупинки сказав, що ОСОБА_1 порушив правила стоянки і він буде складати протокол. Жодних доказів відповідач не представив, жодними вимірювальними приладами не користувався. Посвідчення також показати відмовився. Вписано не існуючих свідків у протокол. Крім того у протоколі зазначено лише прізвища та адреси осіб, які начеб то є свідками у справі про адміністративні правопорушення. Проте, жодних пояснень стосовно обставин справи від вказаних в протоколі свідків не відбиралось та до протоколу не долучалось. Більше того, жодні треті особи при розгляді справи та винесенні постанови присутніми не були. Таким чином, в даному випадку, окрім висновків відповідача, який складав протокол про адміністративне правопорушення та є заінтересованою особою, в справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_3 дорожнього руху України. Відповідачем не залучено свідків на стороні водія. Інспектор ДАІ не залучив свідком дружину позивача - ОСОБА_4, яка була пасажиркою у транспортному засобі і якій відомо про обставини справи. Проте, порушивши ст. 272 КУпроАП, відповідачем не залучено зазначену особу, як свідка у справі, не опитано її та не встановлено дійсні обставини справи. Таким чином, відповідачем порушено принцип всебічності, повноти і об'єктивності з'ясування обставин справи, як того вимагають завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачені у ст. 245 КУпроАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, просить позов задовільнити.

Відповідач по справі - інспектор ДПС БДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Харкова та автомобільно-технічної інспекції УМВС України в Харківській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення судової повістки 23.03.2011 року, про причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає можливим справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АХ № 079642 від 26.01.2011 року, складеної інспектором Загайком Євгенієм Валерійовичем, стосовно порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України за ст. 122 ч. 1 КУпроАП. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч. 1 КУпроАП за вказане правопорушення і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В постанові було вказано, що ОСОБА_1 26.01.2011 року в 11 год. 40 хв. керував автомобілем «Чері» д/н АХ 3393 ЄН і здійснив стоянку на перехресті вул. Пушкінська та пл.Конституції, чим порушив вимоги п. 15.9 ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Статтею 252 КУпроАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпроАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи із вищезазначених норм КУпроАП, працівник ДАІ повинен надати їм відповідну оцінку або спростувати, керуючись ст.ст. 245, 252 КУпроАП, оскільки закон, встановлюючи межі відповідальності, наділяє його функціями субєкта влади, що фактично здійснює правосудця. Розгляд справ має ґрунтуватися на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпроАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Положення ст. 7 КУпроАП гарантують, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпроАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпроАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право, зокрема: ознайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватись юридичною допомогою.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 288 КУпроАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Суд приходить в даному випадку, що інспектор ДАІ при складанні постанови про притягнгення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не дав належну оцінку всім доказам, не зясував всі обставини у справі, тому постанова підлягає скасуванню.

Згідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вмішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств та організацій.

Щодо прохання позивача в закритті справи про адміністративне правопорушення за відсутністю у його діях складу такого правопорушення, суд відмовляє в цій частині ОСОБА_1 в задоволенні позову у звязку з тим, що ст. 162 КАС України встановлені повноваження суду при вирішенні справи. Зазначеною статтею передбачено визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення.

Керуючись ст. ст. 19 ч. 2, 69, 70, 71 КАС України, ст. ст. 7, 245, 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 268, 288 КУпроАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії АХ № 079642 по справі про адміністративне правопорушення від 26.01.2011 року складену інспектором ДПС БДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Харкова та автомобільно-технічної інспекції УМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: ЯкименкоЛ.О.