Справа № 820/6882/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 р.Справа № 820/6882/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017р. по справі № 820/6882/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВП ТРІАДА"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІВП ТРІАДА" з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 02.09.2016 року №, № , № та податкове повідомлення-рішення від 23.11.2016 року № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 року адміністративний позов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВП ТРІАДА" задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 23.11.2016 №, від 02.09.2016 № , від 02.09.2016 №. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 02.09.2016 № в частині застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 113186,90 грн. (сто тринадцять тисяч сто вісімдесят шість гривень 90 копійок). В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВП ТРІАДА" у розмірі 1378 грн.

Головного управління ДФС у Харківській області, не погодившись з даною постановою суду, подала апеляційну скаргу, вважає, що висновки, викладені в них, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 року , прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю " ІВП ТРІАДА " заперечує проти задоволенні вимог апеляційної скарги, вважає постанову суду першої інстанції правомірною , просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ІВП ТРІАДА» податковий номер 33203410 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності з 01.01.2013р. по 31.03.2016р. , за наслідками якої складено акт № 455/20-40-14-01-08/33203410 від 16.08.2016р.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

1) п. 138.1. п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями та п. 6 положення (стандарт) бухгалтерського обліку "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 р. №318 і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за №27/4248 в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1774122 грн., у т. ч. за 2013 рік на суму 31709 грн., за 2014 рік на суму 440080 грн., за 2015 рік на суму 993934 грн., за І кв. 2016 року на суму 308399 грн.;

2) п. 198.1. п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1703615 грн., в т.ч. грудень 2013 року на суму 90782 грн. за січень 2014 року на суму 7034 грн., за березень 2014 року на суму 86171 грн., за квітень 2014 року на суму 73762 грн., за гривень 2014 року на суму 30973 грн., за червень 2014 року на суму 13886 грн., за жовтень 2014 року на суму 48357 грн., за листопад 2014 року на суму 91069 грн., за березень 2015 року на суму 41497 грн., за квітень 2015 року на суму 129626 грн., за травень 2015 року на суму 313320 грн., за червень 2015 року на суму 219289 грн.. за липень 2015 року на суму 212675 грн., за серпень 2015 року на суму 2509 грн., за лютий 2016 року на суму 342665 грн.; та завищено р.24 Декларації з ПДВ «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» на загальну суму 313496 грн., в т.ч. за січень 2015 року на суму 22969 грн., за квітень 2015 року на суму 290527 грн.;

3) ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» - штрафна (фінансова) санкція у розмірі 128186.90 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 02.09.2016р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 1969169,00 грн., з яких 1774122,00 грн. за основним зобов'язанням та 195047,00 грн. за штрафними (фінансовими санкціями);

- № від 02.09.2016р., яким зменшено від'ємне значення з податку на додану вартість у сумі 313496,00 грн.; № від 02.09.2016р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2129580,75 грн., з яких 1703615,00 грн. за основним зобов'язанням та 425903,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями ;

- рішення № від 02.09.2016р., яким позивачу нараховані штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 128186,90 грн. , в тому числі 15000,0 грн. (3000,0 грн.х5) за не оприбуткування готівки в касі, 113186,90 грн. (56593,45 грн.х2) за перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «ІВП ТРІАДА» 13.09.2016р. звернулось зі скаргою до Державної фіскальної служби України , рішенням про результати розгляду скарги №23933/6/99-99-11-01-01-25 від 08.11.2016р. ДФС України скаргу позивача задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення № від 02.09.2016р. у частині донарахувань по операціям за період 2015 рік, І квартал 2016р., в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 02.09.2016р. за №, №, № залишені без змін .

На підставі зазначеного Рішення за результатом розгляду скарги відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.11.2016р., яким підприємству позивача визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 1531601,00 грн., з яких 1336554,00 грн. за основними зобов'язаннями та 195047,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Підставою для винесення податкових повідомлень-рішень слугували висновки контролюючого органу про те, що в більшості випадків документально не підтверджена реальність здійснення господарських відносин із контрагентами позивача, в зв'язку із чим, на думку відповідача, ТОВ «ІВП Тріада» безпідставно сформовано витрати та безпідставно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ по взаємовідносинах з: ТОВ «БК «Траст Інвест», МПП «ВКФ «Генефіс», ТОВ «СІ ЕС Груп Монтаж», ТОВ «АСС-Поліграфпак», ТОВ «Восток Альтера». Контролюючим органом зроблено висновок про нереальність здійснення ТОВ «ІВП ТРІАДА» господарських операцій із контрагентами: ТОВ «СІ ЕС Груп Монтаж» за період грудень 2013 року, лютий - травень, грудень 2014 року, лютий-червень, серпень 2015 року; ТОВ «БК «Траст Інвест» за період травень 2014 року; МПП «Виробничо-комерційна фірма «ГЕНЕФІС» за листопад, грудень 2014 року, а також січень-травень, липень 2015 року; ТОВ «АСС-Поліграфпак» лютий 2016 року; ТОВ «Восток-Альтера» за березень, квітень, червень 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того , що в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності підстав для винесення спірних податкових повідомлень - рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Також, під час проведеної перевірки не було належним чином встановлено перевищення лімітів готівки в касі підприємства.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до приписів п. 14.1.27 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України, (в редакції, чинній до 01.01.2015 року), об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

З 01.01.2015 року відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-УІ зі змінами і доповненнями (далі - ПКУ) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III ПКУ.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.2 ст. 42 ПКУ для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За змістом пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (138.1.1 ст. 138 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 138.8.1. п. 138.8 ст. 138 ПК України, (в редакції, яка діяла з 01.01.2015 року), до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Тобто, витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об'єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов'язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Відповідно до вимог стаття 185.1 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт);

г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт);

ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України;

д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно статті 187.1. Податкового Кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від'ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об'єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов'язання) та від'ємником (податковим кредитом). Від'ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії -"віднімання", и в силу дії об'єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " № 996 від 16.07.1999 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), має таке юридичне значення при обов'язковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість в порядку, встановленому статтею 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Отже, при дослідженні факту здійснення господарської операції мають досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. При цьому, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Разом з цим, перевіряючи факт здійснення господарської операції, на підставі якої платником податків сформовано дані податкового обліку, суд досліджує товарність такої операції в сукупності чинників, що впливають на її реальний зміст. Зокрема, суд оцінює документи та інші дані, що відображені платником податків в податковому та бухгалтерському обліку, з урахуванням специфіки спірної господарської операції.

Отже, сама собою наявність або відсутність окремих документів чи допущення помилок в їх оформленні не може слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо іншими даними буде підтверджено фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю.

Матеріалами справи підтверджено, що одними з основних видів діяльності ТОВ "ТОВ ІВП ТРІАДА" є будівництво інших споруд (42.99); оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (46.69); установлення та монтаж машин і устатковання (33.20); дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих та технічних наук (72.19) тощо (т. 1 а.с. 25-28).

В перевіряємому періоді підприємство позивача мало господарські взаємовідносини з ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж".

Так, між позивачем та ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" укладені договори підряду №ПД2611.3 від 26.11.2013р. та №ПД1911.4 від 19.11.2014р., за умовами яких ТОВ "ІВП ТРІАДА" (Замовник), доручало ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" (Підрядник), виконати певний вид монтажних робіт, а саме:

- за договором №ПД2611.3 від 26.11.2013р. ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" повинно було виконати монтажні роботи з впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 та загальноцехових параметрів цеху НАК на ПАТ "РІВНЕАЗОТ" (т.1 а.с 78-79);

- за договором №ПД1911.4 від 19.11.2014р. ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" повинно було виконати монтажні роботи по влаштуванню контрольно-вимірювальних приладів та автоматики на об'єкті "Облаштування Хрестищенської ГКР, Реконструкція Хрестищенської ДКС" (т.1 а.с. 177-180).

Вказані договори виконані сторонами в повному обсязі, заповнені відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робі (примірна форма КБ-3, затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009р. за №554), акти приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в, затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009р. за №554).

Розрахунок за надані роботи проведений в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" виписало на адресу позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Матеріали справи містять копію Ліцензії, виданої товариству "СІ ЕС Груп Монтаж" Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, Серії АЕ № 262055, терміном дії з 01.07.2013 року по 01 липня 2016 року, а також Дозволів, виданих ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" Територіальним Управлінням Держгірпромнагляду у Рівенській області на виконання певних видів монтажних, ремонтних робіт тощо, терміни яких були дійсними на момент укладання та виконання певних робіт за укладеними з підприємством позивача договорами.

ТОВ "ІВП Тріада" отримані послуги були придбані не для власного використання, а для подальшої їх реалізації на адресу ТОВ "Рівнеазот" згідно договору підряду від 25.11.2013 №1607) та ТОВ "Полтаваспецмонтаж" згідно договору підряду від 12.11.2014 №12/11-14).

ТОВ "ІВП Тріада" надавались під час проведення перевірки акти приймання виконаних робіт (форми КБ-2в), в яких зазначено наступні роботи: облаштування Хрестищенського ГКР, реконструкція Хрестищенського ДКС та монтажні роботи з впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 та загально-цехових параметрів цеху НАК на ПАТ "Рівнеазот".

З матеріалів справи встановлено, що на виконання зазначених робіт ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" виписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) на об'єкті будівництва на замовлення ТОВ "ІВП Тріада" на загальну суму 4577874,19 грн., у т.ч. ПДВ 762979,03 грн. (детальний перелік зазначений в акті перевірки). З акту надання послуг від 31.01.2014 №5 вбачається, що були проведені монтажні роботи з впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 та загально-цехових параметрів цеху НАК на ПАТ "Рівнеазот" на загальну суму 386635,00 грн., у т.ч. ПДВ - 64439,17 грн.

В підтвердження виконання господарських зобов'язань ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" виписані податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи .

Розрахунки між підприємствами проходили у безготівковій формі. Розрахунки із контрагентом підтверджуються платіжними дорученнями: №972 від 04.12.2013 на загальну суму 544694,29 грн., №51 від 03.02.2014 на загальну суму 42204.88 грн., №153 від 17.03.2014 на загальну суму 517026.94 грн., №290 від 14.05.2014 на загальну суму 150000,00 грн., №306 від 15.05.2014 на загальну суму 292571,66 грн., №326 від 27.04.2014 на загальну суму 185835,38 грн., №373 від 16.06.2014 на загальну суму 83314,49 грн., №1120 від 29.12.2014 на загальну суму 50000.00 грн., №56 від 20.01.2015 на загальну суму 12000,00 грн., №196 від 19.02.2015 на загальну суму 100000,00 грн., №299 від 13.03.2015 на загальну суму 200000.00 гри., №550 від 28.04.2015 на загальну суму 100000.00 грн., №626 від 14.05.2015 на загальну суму 250000.00 грн., №643 від 18.05.2015 на загальну суму 100000.00 грн., №796 від 12.06.2015 на загальну суму 245000.00 грн., №815 від 16.06.2015 на загальну суму 150000.00 грн., №842 від 19.06.2015 на загальну суму 200000,00 грн., №943 від 10.07.2015 на загальну суму 254000.00 грн., №1080 від 06.08.2015 на загальну суму 100000.00 грн., №1154 від 20.08.2015 на загальну суму 30000.00 грн., №1276 від 16.09.2015 на загальну суму 465000,00 грн., №1344 від 30.09.2015 на загальну суму 542861,55 грн. (т.1 а.с. 170-176)

В підтвердження здійснення господарських взаємовідносин із ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж", до матеріалів справи надані підсумкові відомості щодо затрачених ресурсів та акти надання послуг.

Розрахунки ТОВ "ІВП Тріада" здійснило у повному обсязі, що також підтверджено відповідачем на стор. 10 акту перевірки - заборгованість позивача перед ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" станом на 31.03.2016 року відсутня.

В матеріалах справи міститься копія штатного розпису ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж", з якої вбачається на цьому підприємстві працює 15 працівників.

З метою спростування висновків контролюючого органу, позивач звернувся до керівництва ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" із проханням надати підтвердження наявності людських ресурсів для виконання монтажних робіт за договорами №ПД2611.3 від 26.11.2013р. та №ПД1911.4 від 19.11.2014р.13 від 13.12.2016р.

У відповідь на запит ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" надало відповідь №13.12.2016р. разом із додатками (копію договорів субпідряду, актів приймання виконаних будівельних робіт, платіжних доручень та штатного розпису).

Таким чином, наявними документами підтверджується фактична можливість виконання контрагентом позивача монтажних робіт.

Крім того, судом також встановлено, що ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" на момент здійснення монтажних робіт мало Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України Серії АЕ №262055 на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури та Дозвіл Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України №176.14.56. Зазначені послуги були придбанні з метою подальшої їх реалізації на адресу ТОВ "Рівнеазот" (, за договором підряду від 25.11.2013 року №1607) та ТОВ "Полтаваспецмонтаж" (, за договором підряду №12/11-14 від 12.11.2014 року).

Натомість, контролюючим органом не було надіслано жодного запиту на адресу кінцевих споживачів послуг для з'ясування обставин надання послуг будівельного підряду.

Отже, єдиним обґрунтуванням щодо нереальності господарських операцій з ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" є не зазначення у актах виконаних робіт за формою КБ-2 заповненої графи "субпідрядник" або відсутність такої графи.

Між іншим суд зазначає, що акт виконаних робіт за формою КБ-2 не є документом суворої звітності і жодною нормою чинного законодавства взагалі не встановлено обов'язкових форм та вимог до змісту актів виконаних робіт за формою КБ-2.

З 1 січня 2014 року введені в дію національні стандарти України (ДСТУ) з ціноутворення у будівництві, зокрема ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", додатками якого, зокрема Т?Ц, передбачені примірні форми первинних документів з обліку в будівництві, які мають використовуватися з 1 січня 2014 року при проведенні взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт.

У зв`язку з чим, визнано такими, що втратили чинність, накази Мінрегіону від 04.12.09 р. № 554 та від 01.03.13 р. № 77, якими були затверджені: примірна форма № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт"; примірна форма № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати"; примірна форма № 1 "Звіт про виконання робіт за контрактом на об`єкті будівництва за період (місяць/рік)"; примірна форма № 2 "Підсумковий звіт про вартість виконаних робіт за контрактом на об`єкті будівництва"; примірна форма № 3 "Акт здавання-приймання виконаних будівельних робіт".

З набранням чинності з 01.01.14 р. національних стандартів України з ціноутворення у будівництві проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт по об'єктах будівництва, здійснюється із застосуванням примірних форм первинних облікових документів "Акт приймання виконаних будівельних робіт" (примірна форма № КБ-2в) і "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (примірна форма № КБ-3), що наведені у додатках ДСТУ Б Д.1.1-1-2013.

Також, в перевіряємий період підприємство позивача мало господарські взаємовідносини із ТОВ "БК Траст Інвест".

Так, між підприємством позивача та ТОВ "БК Траст Інвест" укладені договори: підряду №ПД1405.4 від 14.05.2014 року відповідно до умов якого Замовник (ТОВ "ІВП Тріада") доручає, а Підрядник (ТОВ "БК "Траст Інвест") зобов'язується виконати монтажні роботи впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 загально-цехових параметрів цеху НАК ПАТ "РІВНЕАЗОТ" та пусконалагоджувальні роботи з впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 та загально-цехових параметрів цеху НАК ПАТ "РІВНЕАЗОТ" та договір підряду від 19.05.2014 №ПД1905.4, відповідно до умов якого Замовник (ТОВ "ІВП Тріада") доручає, а Підрядник (ТОВ "БК "Траст Інвест") зобов'язується виконати монтажні, шеф-монтажні та пусконалагоджувальні роботи з системи розпалу конвертерного газу розподіленої системи управління агрегату №1 загальноцехових параметрів цеху ПАК ПАТ "Рівнеазот".

Здійснення господарських операцій підтверджується актами приймання виконаних робіт (форми КБ-2в), в яких зазначено наступні роботи: впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 загально-цехових параметрів цеху НАК ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

Перевіркою встановлено, що на зазначені роботи ТОВ "БК "Траст Інвест" виписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ3) на об'єкті будівництва на замовлення ТОВ "ІВП Тріада" на загальну суму 48216,94 грн., у т.ч. ПДВ 8036,16 грн. (детальний перелік вказано в акті перевірки). Також, позивачем наданий акт надання послуг від 14.10.2014 б/н - монтажні роботи на загальну суму 632073,96 грн., у т.ч. ПДВ - 105345,66 грн. У зазначеному акті відсутня інформація щодо витрачених трудових чи механічних ресурсів, а також кінцевого споживача зазначених послуг.

Розрахунки між підприємствами проходили у безготівковій формі відповідними платіжними дорученнями: від 27.06.2014 року №421 на суму 632073,96 грн. з ПДВ по договору від 19.05.2014 року № 1905.4 та від 19.06.2014 року №395 на суму 168359,65 грн. з ПДВ по договору від 14.05.2014 року № 1405.4.

В підтвердження виконання зазначених робіт за укладеними договорами на адресу підприємства позивача виписані податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Виконання робіт за укладеними договорами підтверджується Актом здачі - приймання виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт, а також актами приймання виконаних будівельних робіт.

Розрахунки підприємством позивача здійснені у повному обсязі, заборгованість ТОВ "ІВП Тріада" перед ТОВ "БК "Траст Інвест" станом на 31.03.2016 року - відсутня (стор. 81 акту перевірки).

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "ІВП Тріада" отримані послуги були придбані не для власного використання, а для подальшої їх реалізації на адресу ТОВ "Рівнеазот" (договір підряду від 25.11.2013 №1607). Відповідно до наданих до перевірки актів виконаних робіт за формою КБ-2, виписаних ТОВ "ІВП Тріада" на адресу ТОВ "Рівнеазот", у графі "Генпідрядник" зазначено ТОВ "ІВП Тріада", у графі "Субпідрядник" прочерк або графа взагалі відсутня, з чого перевіркою зроблено висновок, що ТОВ "ІВП Тріада" самостійно виконувало будівельно-монтажні послуги на замовлення ТОВ "Рівнеазот".

Відповідно до наданих копій первинних документів вказані договори виконані сторонами у повному обсязі, заповнені відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робі (примірна форма КБ-3), акти приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в).

Розрахунок за надані роботи був проведений у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Заборгованості на момент проведення перевірки не було.

ТОВ "БК Траст Інвест" виписало на адресу позивача податкові накладні, які були включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

ТОВ "БК "Траст Інвест" на момент здійснення монтажних робіт мало Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України Серії АЕ №289878 на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури із строком дії з 17 березня 2014 року по 17 березня 2017 року.

Стосовно взаємовідносин із Малим приватним підприємством "Генефіс".

Так, між позивачем та МПП "ВКФ "Генефіс" укладено договір підряду на виконання робіт від 01.10.2014 року №ПД01 10.4. та Додаткову угоду №1 від 03.11.2014 року до Договору №ПД0110.4 від 01.10.2014 року, відповідно до умов якого останній зобов'язується у межах договірної ціни, на власний ризик своїми силами в установлений строк відповідно до проектної документації виконати монтажні з реконструкції та здати у встановлений термін об'єкт - Облаштування Абазівського БКР. Реконструкція УКПБ Абазівка для забезпечення постійного тиску газу на ТДА (коригування).

Також, ТОВ "ІВП ТРІАДА" укладено договір підряду з МПП "ВКФ "Генефіс" на виконання робіт №ПД 1811.4 від 18.11.2014р., відповідно до умов якого останній зобов'язувався у межах договірної ціни, на власний ризик своїми силами та необхідними матеріалами виконати та здати в установлений строк монтажні роботи на об'єкті Замовника, що розташований поблизу с. Першотравневе, Красноградського району. Харківської області (Облаштування Хрестищенського ГКР. Реконструкція Хрестищенського ДКС.).

Між ТОВ "ІВП ТРІАДА" та МПП "ВКФ "Генефіс" укладено договір підряду від 06.01.2015 року №11Д0601.5, відповідно до умов якого останній зобов'язувався виконати монтажні роботи з облаштування Хрестищенського ГКР. Реконструкція Хрестищенської ДКС. Монтаж естакади від ТП компресорів до ЗРУ.

Вказані договори виконаний сторонами у повному обсязі, заповнені відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робі (примірна форма КБ-3), акти приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в).

Розрахунок за надані роботи був проведений у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Зазначені обставини також не заперечуються і контролюючим органом.

МПП "ВКФ "Генефіс" виписало на адресу позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Позивач зазначає, що більшість документів по взаємовідносинам із МПП "ВКФ "Генефіс" були вилучені 18.12.2015р. правоохоронними органами Слідчим військової прокуратури Харківського гарнізону в рамках проведення досудового розслідування у кримінальній справі №00000073 на підставі ухвали слідчого судді №234/20134/15-к. , між тим, контролюючому органу була надана можливість ознайомитися з вилученими документами, про що зроблена помітка в акті перевірки.

МПП "ВКФ "Генефіс" на момент здійснення монтажних робіт мало Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України Серії АЕ №595153 на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури та Дозвіл Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду №456.11.09-28.30.0, який дія з 08.07.2011р. по 08.07.2014р.

Зазначені послуги придбанні позивачем з метою подальшої їх реалізації на адресу на адресу ТОВ "Полтаваспецмонтаж" згідно Договору підряду №12/11-14 від 12.11.2014 року) та ТОВ "Сустр- 19" (Договір №22 від 10.04.2013 року.

З аналізу актів приймання виконаних робіт (форми КБ-2в). встановлено виконання наступних робіт: Облаштування Абазівського ГКР. Реконструкція УКПГ Абазівка для забезпечення постійного тиску газу на ТДА (коригування) та Облаштування Хрестищенського ГКР. Реконструкція Хрестищенської ГКС. На зазначені роботи МПП "ВКФ "Генефіс" виписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБЗ) на об'єкті будівництва на замовлення ТОВ "ІВП Тріада"

МПП "ВКФ "Генефіс" на адресу ГОВ "ІВ1І ТРІАДА" виписано податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Загальна сума взаємовідносин по актам виконаних робіт складає 3827150.26 грн., з них сума без ПДВ 3189292 грн., ПДВ 637858.38 грн. Розрахунки між підприємствами проходили у безготівковій формі.

Податковий орган в акті перевірки (стор. 29 акту) зазначає, що відповідно до оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 631 "розрахунки з вітчизняними постачальниками" у TOB "ІВП Тріада" станом на 31.03.2016 року заборгованість перед МПП "ВКФ "Генефіс" відсутня .

Щодо посилання в акті перевірки та у наданих запереченнях на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 року у справі 646/2543/16-к. (провадження № 1 -кп/646/256/2016), яким визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 Кримінального Кодексу України. Із акту перевірки вбачається, що контролюючий орган посилаючись на даний вирок суду та дані ІС "Промінь" стверджує, що МПП "ВКФ "Генефіс" послуги з Облаштування Хрестищенського ГКР. Реконструкція Хрестигценської ДКС частково було придбано у ТОВ "СХІДНА ГРУППА "САТЕЛІТ" (податковий номер 39770518) у травні та липні 2015 року. Саме на підставі цього контролюючий орган робить висновок про нереальність здійснення господарських операцій.

Суд зазначає наступне, що під час судового розгляду справи встановлено, що підприємство позивача не мало взаємовідносин із ТОВ "Східна группа "Сателіт"; Вирок суду щодо визнання винним директора ТОВ "Східна группа "Сателіт" ані під час перевірки, ані у судовому засіданні не надано; МПП "ВКФ "Генефіс" в рамках договорів підряду дозволено залучати інших виконавців/співвиконавців.

Між тим, контролюючим органом не досліджено, які саме роботи по облаштуванню Хрестищенського ГКР та у якому обсязі МПП "ВКФ "Генефіс" придбав у ТОВ "Східна группа "Сателіт".

З огляду на що вбачається, що зазначений вище вирок суду, безпідставно використаний контролюючим у якості підстави для визнання нереальним здійснення господарських операцій між Позивачем та МПП "ВКФ "Генефіс".

В перевіряємому періоді підприємство позивача мало господарські взаємовідносини із ТОВ "АСС-Поліграфпак".

За результатами перевірки контролюючим органом встановлено, що ТОВ "ІВГІ Тріада" порушено п. 6 положення (стандарт) бухгалтерського обліку "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 р. N 318 і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за N 27/4248 та безпідставно сформовано витрати по взаємовідносинам з ТОВ "АСС- Поліграфпак" на загальну суму 1713327 гри., у т. ч. за І кв. 2016 року у сумі 1713327 грн.

Перевіряючи висновки податкового органу судом встановлено, що між підприємством позивача та ТОВ "АСС-Поліграфпак" були укладено договір підряду №ПД0102.6 від 01.02.2016 року в рамках якого ТОВ "ІВП ТРІАДА", в якості замовника, доручало ТОВ "АСС-Поліграфпак", в якості Підрядника, виконати роботи з виготовлення сепараційних блоків для вузлу заміру вуглеводневої продукції свердловини №55 Коробчинського ГКР та для вузлу заміру вуглеводневої продукції свердловини №512 Західно-Хрестищенського ГКР.

На виконання зазначених робіт ТОВ "АСС-Поліграфпак", складено відповідні кошториси , виписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) на об'єкті будівництва на замовлення ТОВ "ІВП Тріада", а також акти виконаних робіт на загальну суму 2055992,63 грн., у т.ч. ПДВ 342665,44 грн. (детальний перелік наведено в акті перевірки). Також, ТОВ "АСС-Поліграфпак" на адресу ТОВ "ІВП Тріада" виписано податкові накладні на загальну суму 2055992,58 грн., у т.ч. ПДВ 342665,43 грн.

В підтвердження виконання робіт за укладеним договором представником позивача надана також копія технічної документації.

Вказані договори були виконані сторонами у повному обсязі, заповнені відповідні довідки та кошториси про вартість виконаних робіт, розрахунок за надані роботи був проведений у повному обсязі.

ТОВ "АСС-Поліграфпак" виписало на адресу позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Контрагентом позивача виготовлені роботи щодо розробки технічних рішень, монтажних робіт та розрахунку технологічних процесів для вузлу заміру вуглеводневої продукції свердловини. Жодна із вказаних вище робіт не підпадає під Технологічне устаткування систем промислового та міжпромислового збору нафти і газу чи Технологічне устатковання об'єктів нафтогазовидобувної промисловості, з якими контролюючий орган асоціює діяльність контрагента.

Позивач зазначає, що сепараційних блок є певною системною сукупністю приладів та труб. Приклади таких сепараційних блоків наведені на малюнках, що долучені до матеріалів справи .

Отримані від ТОВ "АСС-Поліграфпак" послуги придбанні з метою подальшої їх реалізації на адресу ТОВ "Карпатигаз" в рамках договору №А-ХР/КВО-10-60 від 18.01.2016р.

Суд вважає за необхідне зазначити, що контролюючим органом не було надіслано жодного запиту на адресу кінцевих споживачів послуги для з'ясування обставин надання послуг будівельного підряду.

З метою спростування висновків контролюючого органу, ТОВ "ІВП ТРІАДА" звернувся до керівництва ТОВ "АСС-Поліграфпак" з проханням надати підтвердження наявності людських ресурсів для виконання монтажних робіт за договором №ПД0102.6 від 01.02.2016 року.

У відповідь на запит ТОВ "АСС-Поліграфпак" надало відповідь № б/н від 06.12.2016р. разом із додатками (копія Статуту та штатного розкладу затвердженого станом на 01.09.2015р.). Таким чином, що даними документами підтверджується фактична можливість виконання контрагентом позивача зазначених робіт. Отже, висновки податкового органу щодо порушення вимог п.6 П(С)БО 16 та безпідставного формування витрат по взаємовідносинах з ТОВ "Восток Альтера" за 2015 рік у сумі 140216 грн., а також порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.193 ст.198 Податкового кодексу України та безпідставного віднесення до складу податкового кредиту ПДВ від ТОВ "Восток Альтера" на загальну суму 28043 грн. - не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, для виконання робіт за договором №ПД0102.6 від 01.02.2016 року чинним законодавством наявність відповідних дозволів не передбачена, а тому, в даному випадку, посилання контролюючого органу на порушення Постанови Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011 року "Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки" є неправомірною.

Також, ТОВ "ІВП ТРІАДА" мало господарські взаємовідносини із ТОВ "Восток Альтера".

Між ТОВ "ІВП Тріада" та ТОВ "Восток Альтера" укладено договір поставки від 10.03.2015 №10/03-1Д, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ "Восток Альтера") зобов'язується передати у власність, а Покупець (ТОВ "ІВП Тріада") прийняти і оплатити товар (Обладнання) .

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ "ІВП Тріада" отримало від ТОВ "Восток Альтера" (модулі, реле та інше), на що виписало видаткові та податкові накладні на загальну суму 168258,54 грн., у т.ч. ПДВ 28043,09 грн. ПДВ (детальний перелік наведено в акті перевірки).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у безготівковій формі відповідно до наступних платіжних доручень: від 25.11.2014 №203 на загальну суму 150000,00 грн. з ПДВ; від 24.04.2015 №543 на загальну суму 5041,75 грн. з ПДВ; від 03.06.2015 №727 на загальну суму 9321,07 грн. з ПДВ; від 13.03.2015 №47 на загальну суму 116015,37 грн. з ПДВ; від 16.03.2015 №52 на загальну суму 552,00 грн. з ПДВ; від 16.03.2015 №53 на загальну суму 110,40 грн. з ПДВ; від 20.03.2015 №72 на загальну суму 37217,95 грн. з ПДВ.

Судовим розглядом встановлено, що в рамках даного договору, підприємству позивача поставлялися усі необхідні товари для здійснення робіт по усім вказаним вище договорам підряду з ТОВ "Рівнеазот", ТОВ "Полтаваспецпостач", ТОВ "Сустр 19" та ТОВ "Карпатигаз". Вказані договори були виконані сторонами у повному обсязі, складені відповідні рахунки-фактури та усі придбані товари оплачені у повному обсязі.

ТОВ "Восток-Альтера" виписало на адресу позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Всі куплені товари забиралися на умовах EXW - склад Постачальника, згідно Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" (редакції 2000 року) власним автотранспортом Позивача, який перебував у його власності чи на праві оренди.

Жодного недоліку форми чи змісту вказаних вище первинних документів відповідачем ані під час перевірки, ані під час судового розгляду справи - не надано.

Підприємство позивача звернулось до ТОВ "Восток-Альтера" з прохання повідомити інформацію щодо поставки товарів (обладнання) в період з 18.03.2015р. по 10.06.2015р., які були придбані Позивачем. ТОВ "Восток-Альтера" надало відповідь на адресу Позивача №23/02-1П від 23.02.2017р. Із зазначеної відповіді вбачається, що у ТОВ "Восток-Альтера" наявна уся необхідна документацію щодо придбаних у ТОВ "Електропостачзбут"

Матеріали справи свідчать , що ТОВ "ІВП ТРІАДА" у перевіряємому періоді також мало господарські взаємовідносини з ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж".

Між позивачем та ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" укладені договори підряду №ПД2611.3 від 26.11.2013р. та №ПД1911.4 від 19.11.2014р., за умовами яких ТОВ "ІВП ТРІАДА" (Замовник), доручало ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" (Підрядник), виконати певний вид монтажних робіт, а саме:

- за договором №ПД2611.3 від 26.11.2013р. ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" повинно виконати монтажні роботи з впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 та загальноцехових параметрів цеху НАК на ПАТ "РІВНЕАЗОТ" (т.1 а.с 78-79);

- за договором №ПД1911.4 від 19.11.2014р. ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" повинно виконати монтажні роботи по влаштуванню контрольно-вимірювальних приладів та автоматики на об'єкті "Облаштування Хрестищенської ГКР, Реконструкція Хрестищенської ДКС".

Вказані договори виконані сторонами у повному обсязі, заповнені відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робі (примірна форма КБ-3, затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009р. за №554), акти приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в, затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009р. за №554).

Розрахунок за надані роботи проведений у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" виписало на адресу позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Матеріали справи містять копію Ліцензії, виданої товариству "СІ ЕС Груп Монтаж" Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, Серії АЕ № 262055, терміном дії з 01.07.2013 року по 01 липня 2016 року, а також Дозволів, виданих ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" Територіальним Управлінням Держгірпромнагляду у Рівенській області на виконання певних видів монтажних, ремонтних робіт тощо, терміни яких були дійсними на момент укладання та виконання певних робіт за укладеними з підприємством позивача договорами.

ТОВ "ІВП Тріада" отримані послуги придбані не для власного використання, а для подальшої їх реалізації на адресу ТОВ "Рівнеазот" згідно договору підряду від 25.11.2013 №1607 та ТОВ "Полтаваспецмонтаж" згідно договірУ підряду від 12.11.2014 №12/11-14.

ТОВ "ІВП Тріада" надавались під час проведення перевірки акти приймання виконаних робіт (форми КБ-2в), в яких зазначено наступні роботи: облаштування Хрестищенського ГКР, реконструкція Хрестищенського ДКС та монтажні роботи з впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 та загально-цехових параметрів цеху НАК на ПАТ "Рівнеазот".

На виконання зазначених робіт ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" виписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) на об'єкті будівництва на замовлення ТОВ "ІВП Тріада" на загальну суму 4577874,19 грн., у т.ч. ПДВ 762979,03 грн. (детальний перелік зазначений в акті перевірки). З акту надання послуг від 31.01.2014 №5 вбачається, що були проведені монтажні роботи з впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 та загально-цехових параметрів цеху НАК на ПАТ "Рівнеазот" на загальну суму 386635,00 грн., у т.ч. ПДВ - 64439,17 грн.

В підтвердження виконання господарських зобов'язань ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" виписані податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи .

Розрахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями: №972 від 04.12.2013 на загальну суму 544694,29 грн., №51 від 03.02.2014 на загальну суму 42204.88 грн., №153 від 17.03.2014 на загальну суму 517026.94 грн., №290 від 14.05.2014 на загальну суму 150000,00 грн., №306 від 15.05.2014 на загальну суму 292571,66 грн., №326 від 27.04.2014 на загальну суму 185835,38 грн., №373 від 16.06.2014 на загальну суму 83314,49 грн., №1120 від 29.12.2014 на загальну суму 50000.00 грн., №56 від 20.01.2015 на загальну суму 12000,00 грн., №196 від 19.02.2015 на загальну суму 100000,00 грн., №299 від 13.03.2015 на загальну суму 200000.00 гри., №550 від 28.04.2015 на загальну суму 100000,00 грн., №626 від 14.05.2015 на загальну суму 250000.00 грн., №643 від 18.05.2015 на загальну суму 100000.00 грн., №796 від 12.06.2015 на загальну суму 245000,00 грн., №815 від 16.06.2015 на загальну суму 150000,00 грн., №842 від 19.06.2015 на загальну суму 200000,00 грн., №943 від 10.07.2015 на загальну суму 254000.00 грн., №1080 від 06.08.2015 на загальну суму 100000.00 грн., №1154 від 20.08.2015 на загальну суму 30000.00 грн., №1276 від 16.09.2015 на загальну суму 465000,00 грн., №1344 від 30.09.2015 на загальну суму 542861,55 грн.

Також , в підтвердження здійснення господарських взаємовідносин із ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" до матеріалів справи надані підсумкові відомості щодо затрачених ресурсів та акти надання послуг.

Розрахунки ТОВ "ІВП Тріада" здійснило у повному обсязі, відповідач на стор. 10 Акту перевірки зазначає, що заборгованість позивача перед ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" станом на 31.03.2016 року відсутня.

Натомість, контролюючим органом робиться висновок про те, що у ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" відсутній достатній людський ресурс, тому дане товариство не могло виконати зазначений обсяг робіт. Відповідач зазначає, що перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій із постачальником ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж", у зв'язку із чим ТОВ "ІВП Тріада" не могло отримувати послуги від ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж" у зазначених періодах та, як наслідок, не має права на формування витрат по актах виконаних робіт, які отримані від ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж".

Між тим, до матеріалів справи надана копія штатного розпису ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж", з якої вбачається на цьому підприємстві працює 15 працівників.

Також, встановлено, що підприємство позивача мало господарські взаємовідносини із ТОВ "БК Траст Інвест".

Так, між підприємством позивача та ТОВ "БК Траст Інвест" укладені договори: підряду №ПД1405.4 від 14.05.2014 року відповідно до умов якого Замовник (ТОВ "ІВП Тріада") доручає, а Підрядник (ТОВ "БК "Траст Інвест") зобов'язується виконати монтажні роботи впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 загально-цехових параметрів цеху НАК ПАТ "РІВНЕАЗОТ" та пусконалагоджувальні роботи з впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 та загально-цехових параметрів цеху НАК ПАТ "РІВНЕАЗОТ" , та договір підряду від 19.05.2014 №ПД1905.4, відповідно до умов якого Замовник (ТОВ "ІВП Тріада") доручає, а Підрядник (ТОВ "БК "Траст Інвест") зобов'язується виконати монтажні, шеф-монтажні та пусконалагоджувальні роботи з системи розпалу конвертерного газу розподіленої системи управління агрегату №1 загальноцехових параметрів цеху ПАК ПАТ "Рівнеазот".

Здійснення господарських операцій підтверджується актами приймання виконаних робіт (форми КБ-2в), в яких зазначено наступні роботи: впровадження розподіленої системи управління агрегату №1 загально-цехових параметрів цеху НАК ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

На зазначені роботи ТОВ "БК "Траст Інвест" виписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ3) на об'єкті будівництва на замовлення ТОВ "ІВП Тріада" на загальну суму 48216,94 грн., у т.ч. ПДВ 8036,16 грн. (детальний перелік вказано в акті перевірки). Також, позивачем наданий акт надання послуг від 14.10.2014 б/н - монтажні роботи на загальну суму 632073,96 грн., у т.ч. ПДВ - 105345,66 грн. У зазначеному акті відсутня інформація щодо витрачених трудових чи механічних ресурсів, а також кінцевого споживача зазначених послуг.

Розрахунки між підприємствами проходили у безготівковій формі відповідними платіжними дорученнями: від 27.06.2014 року №421 на суму 632073,96 грн. з ПДВ по договору від 19.05.2014 року № 1905.4 та від 19.06.2014 року №395 на суму 168359,65 грн. з ПДВ по договору від 14.05.2014 року № 1405.4.

В підтвердження виконання зазначених робіт за укладеними договорами на адресу підприємства позивача виписані податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Виконання робіт за укладеними договорами підтверджується Актом здачі - приймання виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт, а також актами приймання виконаних будівельних робіт.

Розрахунки підприємством позивача здійснені у повному обсязі. Заборгованість ТОВ "ІВП Тріада" перед ТОВ "БК "Траст Інвест" станом на 31.03.2016 року - відсутня (стор. 81 акту перевірки).

ТОВ "ІВП Тріада" отримані послуги були придбані не для власного використання, а для подальшої їх реалізації на адресу ТОВ "Рівнеазот" (договір підряду від 25.11.2013 №1607). Відповідно до наданих до перевірки актів виконаних робіт за формою КБ-2, виписаних ТОВ "ІВП Тріада" на адресу ТОВ "Рівнеазот", у графі "Генпідрядник" зазначено ТОВ "ІВП Тріада", у графі "Субпідрядник" прочерк або графа взагалі відсутня, з чого перевіркою зроблено висновок, що ТОВ "ІВП Тріада" самостійно виконувало будівельно-монтажні послуги на замовлення ТОВ "Рівнеазот".

Вказані договори виконані сторонами у повному обсязі, заповнені відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робі (примірна форма КБ-3), акти приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в).

Розрахунок за надані роботи був проведений у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Заборгованості на момент проведення перевірки не було.

ТОВ "БК Траст Інвест" виписало на адресу позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Щодо взаємовідносин із Малим приватним підприємством "Генефіс" .

Так, між позивачем та МПП "ВКФ "Генефіс" укладено договір підряду на виконання робіт від 01.10.2014 року №ПД01 10.4. та Додаткову угоду №1 від 03.11.2014 року до Договору №ПД0110.4 від 01.10.2014 року, відповідно до умов якого останній зобов'язується у межах договірної ціни, на власний ризик своїми силами в установлений строк відповідно до проектної документації виконати монтажні з реконструкції та здати у встановлений термін об'єкт - Облаштування Абазівського БКР. Реконструкція УКПБ Абазівка для забезпечення постійного тиску газу на ТДА (коригування).

ТОВ "ІВП ТРІАДА" укладено договір підряду з МПП "ВКФ "Генефіс" на виконання робіт №ПД 1811.4 від 18.11.2014р. , відповідно до умов якого останній зобов'язувався у межах договірної ціни, на власний ризик своїми силами та необхідними матеріалами виконати та здати в установлений строк монтажні роботи на об'єкті Замовника, що розташований поблизу с. Першотравневе, Красноградського району. Харківської області (Облаштування Хрестищенського ГКР. Реконструкція Хрестищенського ДКС.).

Між ТОВ "ІВП ТРІАДА" та МПП "ВКФ "Генефіс" укладено договір підряду від 06.01.2015 року №11Д0601.5, відповідно до умов якого останній зобов'язувався виконати монтажні роботи з облаштування Хрестищенського ГКР. Реконструкція Хрестищенської ДКС. Монтаж естакади від ТП компресорів до ЗРУ .

Вказані договори виконаний сторонами у повному обсязі, заповнені відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робі (примірна форма КБ-3), акти приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в).

Розрахунок за надані роботи був проведений у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями , зазначені обставини також не заперечуються і контролюючим органом.

МПП "ВКФ "Генефіс" виписало на адресу позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Позивач зазначає, що більшість документів по взаємовідносинам із МПП "ВКФ "Генефіс" були вилучені 18.12.2015р. правоохоронними органами Слідчим військової прокуратури Харківського гарнізону в рамках проведення досудового розслідування у кримінальній справі №00000073 на підставі ухвали слідчого судді №234/20134/15-к. (т.4 а.с. 198-203). Між тим, контролюючому органу була надана можливість ознайомитися з вилученими документами, про що зроблена помітка в акті перевірки.

МПП "ВКФ "Генефіс" на момент здійснення монтажних робіт мало Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України Серії АЕ №595153 на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури та Дозвіл Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду №456.11.09-28.30.0, який дія з 08.07.2011р. по 08.07.2014р.

Зазначені послуги придбанні з метою подальшої їх реалізації на адресу на адресу ТОВ "Полтаваспецмонтаж" (Договір підряду №12/11-14 від 12.11.2014 року) та ТОВ "Сустр- 19" (Договір №22 від 10.04.2013 року).

З аналізу актів приймання виконаних робіт (форми КБ-2в) встановлено виконання наступних робіт: Облаштування Абазівського ГКР. Реконструкція УКПГ Абазівка для забезпечення постійного тиску газу на ТДА (коригування) та Облаштування Хрестищенського ГКР. Реконструкція Хрестищенської ГКС. На зазначені роботи МПП "ВКФ "Генефіс" виписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБЗ) на об'єкті будівництва на замовлення ТОВ "ІВП Тріада"

МПП "ВКФ "Генефіс" на адресу ГОВ "ІВ1І ТРІАДА" виписано податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Загальна сума взаємовідносин по актам виконаних робіт складає 3827150.26 грн., з них сума без ПДВ 3189292 грн., ПДВ 637858.38 грн. Розрахунки між підприємствами проходили у безготівковій формі.

Податковий орган в акті перевірки (стор. 29 акту) зазначає, що відповідно до оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 631 "розрахунки з вітчизняними постачальниками" у TOB "ІВП Тріада" станом на 31.03.2016 року заборгованість перед МПП "ВКФ "Генефіс" відсутня (т. 6 а.с. 94).

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді підприємство позивача мало господарські взаємовідносини із ТОВ "АСС-Поліграфпак".

За результатами перевірки контролюючим органом встановлено, що ТОВ "ІВГІ Тріада" порушено п. 6 положення (стандарт) бухгалтерського обліку "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 р. N 318 і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за N 27/4248 та безпідставно сформовано витрати по взаємовідносинам з ТОВ "АСС- Поліграфпак" на загальну суму 1713327 гри., у т. ч. за І кв. 2016 року у сумі 1713327 грн.

Перевіряючи висновки податкового органу судом встановлено, що між підприємством позивача та ТОВ "АСС-Поліграфпак" укладено договір підряду №ПД0102.6 від 01.02.2016 року в рамках якого ТОВ "ІВП ТРІАДА", в якості замовника, доручало ТОВ "АСС-Поліграфпак", в якості Підрядника, виконати роботи з виготовлення сепараційних блоків для вузлу заміру вуглеводневої продукції свердловини №55 Коробчинського ГКР та для вузлу заміру вуглеводневої продукції свердловини №512 Західно-Хрестищенського ГКР.

На виконання зазначених робіт ТОВ "АСС-Поліграфпак", складено відповідні кошториси, виписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) на об'єкті будівництва на замовлення ТОВ "ІВП Тріада", а також акти виконаних робіт на загальну суму 2055992,63 грн., у т.ч. ПДВ 342665,44 грн. (детальний перелік наведено в акті перевірки). Також, ТОВ "АСС-Поліграфпак" на адресу ТОВ "ІВП Тріада" виписано податкові накладні на загальну суму 2055992,58 грн., у т.ч. ПДВ 342665,43 грн.

На підтвердження виконання робіт за укладеним договором представником позивача надана також копія технічної документації.

Вказані договори виконані сторонами у повному обсязі, заповнені відповідні довідки та кошториси про вартість виконаних робіт, розрахунок за надані роботи був проведений у повному обсязі.

ТОВ "АСС-Поліграфпак" виписало на адресу Позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Судовим розглядом з'ясовано, що контрагентом позивача були виготовлені роботи щодо розробки технічних рішень, монтажних робіт та розрахунку технологічних процесів для вузлу заміру вуглеводневої продукції свердловини. Жодна із вказаних вище робіт не підпадає під Технологічне устаткування систем промислового та міжпромислового збору нафти і газу чи Технологічне устатковання об'єктів нафтогазовидобувної промисловості, з якими контролюючий орган асоціює діяльність контрагента.

Позивач зазначає, що сепараційних блок є певною системною сукупністю приладів та труб. Приклади таких сепараційних блоків наведені на малюнках, що долучені до матеріалів справи .

Отримані від ТОВ "АСС-Поліграфпак" послуги придбанні з метою подальшої їх реалізації на адресу ТОВ "Карпатигаз" в рамках договору №А-ХР/КВО-10-60 від 18.01.2016р.

Контролюючим органом не було надіслано жодного запиту на адресу кінцевих споживачів послуги для з'ясування обставин надання послуг будівельного підряду.

За матеріалами справи судом встановлено, що ТОВ "ІВП ТРІАДА" мало господарські взаємовідносини із ТОВ "Восток Альтера".

Між ТОВ "ІВП Тріада" та ТОВ "Восток Альтера" укладено договір поставки від 10.03.2015 №10/03-1Д, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ "Восток Альтера") зобов'язується передати у власність, а Покупець (ТОВ "ІВП Тріада") прийняти і оплатити товар (Обладнання) .

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ "ІВП Тріада" отримало від ТОВ "Восток Альтера" (модулі, реле та інше), на що виписало видаткові та податкові накладні на загальну суму 168258,54 грн., у т.ч. ПДВ 28043,09 грн. ПДВ (детальний перелік наведено в акті перевірки).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у безготівковій формі відповідно до наступних платіжних доручень: від 25.11.2014 №203 на загальну суму 150000,00 грн. з ПДВ; від 24.04.2015 №543 на загальну суму 5041,75 грн. з ПДВ; від 03.06.2015 №727 на загальну суму 9321,07 грн. з ПДВ; від 13.03.2015 №47 на загальну суму 116015,37 грн. з ПДВ; від 16.03.2015 №52 на загальну суму 552,00 грн. з ПДВ; від 16.03.2015 №53 на загальну суму 110,40 грн. з ПДВ; від 20.03.2015 №72 на загальну суму 37217,95 грн. з ПДВ.

В рамках даного договору, підприємству позивача поставлялися усі необхідні товари для здійснення робіт по усім вказаним вище договорам підряду з ТОВ "Рівнеазот", ТОВ "Полтаваспецпостач", ТОВ "Сустр 19" та ТОВ "Карпатигаз". Вказані договори були виконані сторонами у повному обсязі, складені відповідні рахунки-фактури та усі придбані товари оплачені у повному обсязі.

ТОВ "Восток-Альтера" виписало на адресу позивача податкові накладні, які включенні останнім до податкового кредиту відповідного періоду.

Всі придбані товари забиралися на умовах EXW - склад Постачальника, згідно Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" (редакції 2000 року) власним автотранспортом Позивача, який перебував у його власності чи на праві оренди.

Жодного недоліку форми чи змісту вказаних вище первинних документів відповідачем ані під час перевірки, ані під час судового розгляду справи - не надано.

В той же час, єдиним аргументом контролюючого органу стало відсутність в базах даних ДФС інформації про митне оформлення товарів проданих на адресу позивача. Так, контролюючий орган стверджує, що основним постачальником ТОВ "Восток-Альтера" є ТОВ "Електропостачзбут", який є імпортером, та відповідно до ІС "Податковий блок" встановлено, що товар з номенклатурою, який було реалізовано на адресу ТОВ "Восток Альтера" не надходив на територію України.

Факти придбання товарів та виконання робіт, проведення розрахунків, підтверджується договорами, видатковими та податковими накладними, виписками по рахунку (платіжними дорученнями), актами виконаних робіт, тощо.

Наведене свідчить про те, що позивач правомірно включив до податкового кредиту суми, які підтверджені податковими накладними, складеними контрагентами позивача, у зв'язку з придбанням позивачем товарів (робіт, послуг), які були в подальшому використані ним в оподатковуваних операціях. За таких обставин твердження відповідача про заниження податкового кредиту та безпідставного формування витрат, з викладених в акті перевірки підстав не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Тобто, позивач мав право на формування витрат по операціях з ТОВ "БК "Траст Інвест", МПП "ВКФ "Генефіс", ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж", ТОВ "АСС-Поліграфпак", ТОВ "Восток Альтера" у перевіряємому періоді, адже дані витрати підтверджені первинними бухгалтерськими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, мають всі обов'язкові реквізити, які визначені діючим законодавством, є в наявності у позивача та свідчать про те, що отримані позивачем товари були використані в господарській діяльності.

Податковим органом до суду не надано доказів, які б свідчили про відсутність реального характеру господарських операцій між ТОВ "БК "Траст Інвест", МПП "ВКФ "Генефіс", ТОВ "СІ ЕС Груп Монтаж", ТОВ "АСС-Поліграфпак", ТОВ "Восток Альтера" та позивачем і які б підтверджували висновки акту перевірки № 455/20-40-14-01-08/33203410 від 16.08.2016р. про вчинення позивачем дій, які руйнують систему оподаткування в України та об'єктивно приводять до порушення інтересів держави та суспільства в цілому.

Під час розгляду справи, судом не встановлено фактів, які свідчили б про те, що зміст укладених договорів не відповідає діючому законодавству України, дійсним намірам сторін та що ці наміри спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави.

Щодо доводів податкового органу про нікчемність спірних правочинів, то в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та його контрагенти є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти -відповідальність) відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Доводи податкового органу про не підтвердження позивачем права на податковий кредит з посиланням на податкову інформацію , отриману ним від інших податкових органів, за якою вказано про порушення правомірності визначення сум податкового кредиту та податкових зобов'язань контрагентами позивача, що міститься в аналітичних електронних базах є безпідставними відносно позивача, оскільки дані перевірки контрагентів позивача іншими податковими органами не можуть бути підставою для висновку про визнання податкового кредиту позивача непідтвердженим.

Доказами порушення правил формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не дані акту перевірки інших податкових органів відносно його контрагентів.

Крім того, відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за договором та наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Суд зазначає, що за загальним правилом несплата ПДВ продавцем і його постачальниками сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю, який відніс до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену продавцю разом із ціною товару (послуги).

Згідно ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції" ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява № 3991/03) визначено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Однак факт порушення контрагентом-постачальником позивача своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди -відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань.

Сукупний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ.

Про відсутність факту реального вчинення господарських операцій можуть свідчити, зокрема, такі обставини: всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників; отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб; результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції. Проте, відповідачем під час складення акту перевірки не були встановлені вищевказані обставини, а отже й висновок щодо відсутності факту реального вчинення господарських операцій є передчасним.

В даному випадку документи, надані позивачем в підтвердження виконання угод з вказаними контрагентами не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Надані документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак повинні сприймаються як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Також, норми Податкового кодексу України не пов'язують виникнення права на податковий кредит з особливостями оподаткування постачальників 2-го чи іншого ланцюга.

Діючим законодавством не передбачений і не визначений обов'язок підприємства встановлювати ланцюг суб'єктів підприємницької діяльності, з якими контрагенти такого підприємства мали договірні відносини, а також підприємству не надано право вимагати від його контрагентів такої інформації.

Здійснення платником податків навмисних збиткових фінансово-господарських операцій матеріалами справи не підтверджується. Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив, адже добутими доказами підтверджується факт вибуття з власності суб'єкта права-платника податків коштів в оплату вартості придбаних товарів (робіт, послуг), факт юридичної непов"язаності сторін правочину, факт відсутності у сторін правочину спільних економічних інтересів, що в сукупності підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності.

Тобто, колегія суддів зазначає, що позивач виконав усі необхідні умови, передбачені Податковим кодексом України, які надають йому правові підстави для нарахування податкового кредиту та формування валових витрат , в його діях не має порушень вимог Податкового кодексу України, відповідно позивачем правомірно сформовано податковий кредит та валові витрати.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку , що господарські операції позивача з вищенаведеними контрагентами мали реальний характер, пов'язані з господарською діяльністю позивача, а відтак позивачем правомірно віднесено суми податку, сплаченого у зв'язку з придбанням робіт і товарів до податкового кредиту.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 02.09.2016р., яким позивачу нараховані штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 128186,90 грн.

Перевіркою питань використання у діяльності праці найманих осіб встановлено, щ станом на 01 січня 2013р. загальна чисельність працюючих на підприємстві склала 35 осіб, станом на 31 грудня 2015 р. загальна чисельність працюючих на підприємстві склала 58 осіб. Перевіркою ТОВ "ІВП ТРІАДА" щодо дотримання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320) (із змінами та доповненнями), далі - (Положення № 637), ліміту залишку готівки в касі підприємства в періоді, що перевіряється ТОВ "ІВП ТРІАДА" не встановлено й відповідно п.5.9 глави 5 Положення № 637 вважається нульовим.

Між тим, контролюючим органом зроблено висновок, що позивачем в супереч вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320) (із змінами та доповненнями), далі - (Положення № 637) допущено порушення, яким перевищено встановлених лімітів залишку готівки в касі підприємства.

Висновки контролюючого органу ґрунтуються на тому, що працівники позивача перебували у відрядженні, а тому, на думку контролюючого органу, останні отримували готівку лише після повернення з відрядження.

Відповідно до п. 1.2 Положення №637 оприбуткування готівки-проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до пункту 4.2 Положення усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Відповідно до п. 2.8 Положення № 637 підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки.

Відповідно до п.2.9. Положення №637 готівкова виручка (готівка) підприємств (підприємців), у тому числі готівка, одержана з банку, використовуються ними для забезпечення потреб, що виникають у процесі їх функціонування, а також для проведення розрахунків з бюджетами та державними цільовими фондами за податками і зборами (обов'язковими платежами). Підприємства не повинні накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення потрібних витрат до настання строків цих виплат.

Пунктом 7.23 глави 7 Положення № 637 передбачено, що для визначення понадлімітних залишків готівки в касі порівнюються записи про фактичні її залишки в касі за касовою книгою з установленим лімітом каси за кожний день незалежно від того, здійснювалися в цей день касові обороти (надходження і витрати готівки) чи ні. Якщо в періоді, що перевіряється, виявлено перевищення ліміту каси, то з'ясовується, протягом якого часу (у днях) і які понадлімітні суми не здавалися в установлені строки до банку і з якої причини, а також загальна сума понадлімітних залишків.

Відповідач вважає, що у зв'язку із відсутністю на момент складання платіжної відомості чи видаткового ордеру та виплати готівки по вищевказаним документам у деяких випадках працівники фактично були відсутні на підприємстві, оскільки могли перебувати у відрядженні й довіреності на отримання грошей іншим особам вони не надавали, тобто отримали готівку при повернені з відрядження, чим порушено п.2.8 глави 2 Положення № 637.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що працівники позивача, які перебували у відрядженні, надавали головному бухгалтеру підприємства довіреності на отримання заробітної плати та інших платежів на підприємстві позивача, а отже, гроші видавалися бухгалтеру на підставі довіреності у день виплати і готівка не перебувала у касі в періоди, про які зазначає контролюючий орган.

В підтвердження дотримання вимог законодавства в цій частині наданий Реєстр довіреностей, виданих на отримання заробітної плати та сум витрат на відрядження, а також копії довіреностей на працівників підприємства, які перебували у відрядженні.

Зазначене спростовує висновки, зроблені в акті перевірки щодо порушення позивачем вимог Постанови Правління НБУ № 637 та застосування до підприємства штрафних санкцій у розмірі 113186,90 грн. (56593,45 * 2) у винесеному податковому повідомленні - рішенні № від 02.09.2016р.

Враховуючи наведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що під час проведеної перевірки не було належним чином встановлено перевищення лімітів готівки в касі підприємства, що підтверджується фактом видання працівниками довіреностей на отримання заробітної плати, тому податкове повідомлення-рішення від 02.09.2016 № в частині застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 113186,90 грн. є неправомірним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення належним чином в суді не довів , у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 23.11.2016 №, від 02.09.2016 № , від 02.09.2016 № та від 02.09.2016 № в частині застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 113186,90 грн. не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною , підлягає скасуванню у зв'язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб'єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017р. по справі № 820/6882/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 13.09.2017 р.