Справа № 299/3411/16-а
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6957/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Обріко І.М., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Гелецький П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Боржавської сільської ради Виноградівського району на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2017 року у справі № 299/3411/16-а за позовом ОСОБА_1 до Боржавської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про оскарження рішення субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

06.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Боржавської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення 8-ї сесії 7-го скликання Боржавської сільської ради від 29.08.2016 року за № 90 про затвердження акту розгляду межового спору та рішення 9-ї сесії 7-го скликання Боржавської сільської ради від 17.11.2016 року за № 94 про надання дозволу ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,18 га без згоди підпису сусіда ОСОБА_1

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням шостої сесії сьомого скликання №64 від 30.06.2016 року Боржавською сільською радою позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: вул. Владики Івана Маргітича, 178, с. Боржавське, Виноградівського району, Закарпатської області. Відповідно до вищезазначеного рішення сільської ради, позивачем укладено договір із землевпорядною організацією ТОВ «Експерт» на виготовлення за наведеною адресою вищевказаного проекту землеустрою. Під час виконання даного проекту землеустрою суміжним землекористувачем його земельної ділянки ОСОБА_2 було відмовлено від підпису акту погодження меж. Ним також було замовлено у вищевказаній землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою на свою земельну ділянку. Від директора ТОВ «Експерт» ОСОБА_3 позивачу стало відомо, що рішенням дев'ятої сесії сьомого скликання Боржавської сільської ради від 17.11.2016 року за №94 надано дозвіл ОСОБА_2 «на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,18 га без згоди/підпису сусіда ОСОБА_1.» та також надано копію рішення восьмої сесії сьомого скликання від 29.08.2016 року за №90 про затвердження акту розгляду межового спору. Позивач вважає дані рішення протиправними, оскільки ними грубо порушені його права, оскільки його про них не повідомлено, так і норми чинного земельного законодавства.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2017 року позов задоволено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Апелянт зазначає, що рішення від 29.08.2016 року № 90 «Про затвердження акту розгляду межового спору» та від 17.11.2016 року № 94 «Про надання дозволу ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,18 га без згоди підпису сусіда ОСОБА_1С.» прийняті виключно на підставі законодавства України, що регулює земельні відносини.

Просить скасувати постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що рішенням восьмої сесії сьомого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 29.08.2016 року за №90 «Про затвердження акту розгляду межового спору» розглянувши заяви громадян ОСОБА_2, ОСОБА_1, сесія Боржавської сільської ради вирішила затвердити акт про вирішення межового спору по вул. Борканюка між жителем будинку №180 гр. ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_1, вул.. Борканюкв, 178, який було складено постійною комісією з питань землекористування, господарського та соціально-культурного розвитку 02.03.2016 року. Лишні 1,6 метра розділити порівну по 0,8 м кожному. Контроль за виконанням даного рішення покладено на земельну комісію з питань землекористування, господарського та соціально-культурного розвитку (а.с.5).

Рішенням дев'ятої сесії сьомого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 17.11.2016 року за №94 «Про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки без згоди підпису сусіда» на основі рішення земельної комісії, сесія Боржавської сільської ради вирішила надати дозвіл громадянину ОСОБА_2, мешканцю вул. Владики Івана Маргітича, 180, с. Боржавське на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,18 га, яка розташована по вул. Владики Івана Маргітича, 180, с. Боржавське без згоди підпису сусіда ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконанням даного рішення покладено на земельну комісію (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи з буквального змісту акту та рішення про його розгляд, комісією фактично межовий спір не вирішено, межові знаки у відповідності до вимог Інструкції не встановлені та не передані для зберігання. Акт та рішення не містять однозначних та категоричних висновків про вирішення земельного спору між суміжними землекористувачами, не зазначено конфігурацію земельних ділянок, площу кожної з суміжних ділянок, не визначено конкретні параметри, не встановлено тверді межі. Натомість у змісті вказаних документів вжито висловлювання рекомендовано, що не є синонімом або тотожним вирішено. Вказане свідчить про те, що комісією фактично земельний спір не вирішено.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оглянувши матеріали справи колегією суддів апеляційного суду було встановлено, що відповідно до акту постійної комісії з питань землекористування, господарського та соціально-культурного розвитку «Про вирішення межового спору» від 02.03.2016 року по вул. Борканюка 180 між жителем ОСОБА_2 та жителем будинку 178 ОСОБА_1 після обстеження та контрольного обміру земельних ділянок було з'ясовано, що ширина земельної ділянки гр. ОСОБА_2 відповідає даним земельно-облікових документів та по господарської книги, а ширина земельної ділянки гр. ОСОБА_1 не відповідає даним земельно-облікових документів та по господарської книги і має на 1,6 м більше, ніж повинна бути. Відповідно до висновку комісії необхідно встановити межу між земельними ділянками гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 та зобов'язати забрати огорожу гр. ОСОБА_1, а також відвести каналізаційні відходи. Окрім того, учасникам конфлікту дотримуватись вимог чинного Земельного кодексу України в частині добросусідства, та не допускати недотримання норм чинного законодавства та зведення будь-яких споруд без відповідних дозволів

Рішенням восьмої сесії сьомого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 29.08.2016 року за №90 «Про затвердження акту розгляду межового спору» розглянувши заяви громадян ОСОБА_2, ОСОБА_1, сесія Боржавської сільської ради вирішила затвердити акт про вирішення межового спору по вул. Борканюка між жителем будинку №180 гр. ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_1, вул.. Борканюкв, 178, який було складено постійною комісією з питань землекористування, господарського та соціально-культурного розвитку 02.03.2016 року. Лишні 1,6 метра розділити порівну по 0,8 м кожному. Контроль за виконанням даного рішення покладено на земельну комісію з питань землекористування, господарського та соціально-культурного розвитку

Відповідно до акту постійної комісії з питань землекористування, господарського та соціально-культурного розвитку «Про вирішення межового спору» від 14.09.2016 року по Борканюка між жителем будинку 180 ОСОБА_2 та жителем будинку 179 ОСОБА_1 після обстеження та контрольного обміру земельних ділянок було з'ясовано, що ширина земельної ділянки гр. ОСОБА_2 відповідає даним земельно-облікових документів та по господарської книги і становить 34,5 м, а ширина земельної ділянки гр. ОСОБА_1 не відповідає даним земельно-облікових документів та по господарської книги і становить 22,6 м замість 21 м, перевищуючи таким чином 1,6 м. Відповідно до висновку комісії необхідно встановити межу між земельними ділянками гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1, розділивши дану різницю 1,6 м навпіл по 0,8 м та зобов'язати забрати огорожу гр. ОСОБА_1, а також відвести всі свої каналізаційні відходи та стічні води. Рекомендувати сесії Боржавської сільської ради відмовити у дозволі гр. ОСОБА_1 на виготовлення Державного акту на земельну ділянку по вул. Борканюка 178 без підпису сусіда ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 до поки не будуть виконані всі умови, встановлені земельною комісією. Окрім того, учасникам конфлікту дотримуватись вимог чинного Земельного кодексу України в частині добросусідства, та не допускати недотримання норм чинного законодавства та зведення будь-яких споруд без відповідних дозволів

Рішенням дев'ятої сесії сьомого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 17.11.2016 року за №94 «Про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки без згоди підпису сусіда» на основі рішення земельної комісії, сесія Боржавської сільської ради вирішила надати дозвіл громадянину ОСОБА_2, мешканцю вул. Владики Івана Маргітича, 180, с. Боржавське на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,18 га, яка розташована по вул. Владики Івана Маргітича, 180, с. Боржавське без згоди підпису сусіда ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконанням даного рішення покладено на земельну комісію

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення так як, виходячи з буквального змісту акту та рішення про його розгляд, комісією фактично межовий спір не вирішено, межові знаки у відповідності до вимог Інструкції не встановлені та не передані для зберігання. Акт та рішення не містять однозначних та категоричних висновків про вирішення земельного спору між суміжними землекористувачами, не зазначено конфігурацію земельних ділянок, площу кожної з суміжних ділянок, не визначено конкретні параметри, не встановлено тверді межі. Натомість у змісті вказаних документів вжито висловлювання рекомендовано, що не є синонімом або тотожним вирішено. Вказане свідчить про те, що комісією фактично земельний спір не вирішено.

Крім цього, розгляд спору проводився з порушенням Інструкції, оскільки проводився без встановлення межових знаків та участі всіх користувачів земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками. Межа земельної ділянки - сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки.

Межовий знак - спеціальний знак встановленого зразка, яким закріплюється місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Кожний межовий знак має номер, що не повторюється на всій території України, та складається з десяти символів.

Процедура встановлення та відновлення меж земельних ділянок регламентується ст. 55 Закону України «Про землеустрій», а також Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 № 376, та Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 № 43. Безпосередньо встановлення та відновлення меж покладається на землевпорядні організації, які мають ліцензію на здійснення такого виду діяльності.

Види межових знаків та їх конфігурація визначені у наказі Держкомзему «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» від 18 травня 2010 № 376. В залежності від виду поверхневого покрову земельної ділянки та наявних на межі споруд та інших об'єктів такі межі позначаються одним з трьох встановлених видів межових знаків (п. 3.1).

Відновлення меж земельних ділянок здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок на підставі Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 № 43.

Замовником робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може бути орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник(користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах.

У відповідності до вимог п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключних повноважень ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. А згідно ст. 158 Земельного кодексу Українисільські ради наділені повноваженнями щодо вирішення земельних спорів.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686.

Відповідно до п. 3.12 вказаної Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

За таких обставин закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем - юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, або фізична особа - підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права, що незважаючи на те, що фактично межовий спір не вирішено, тверді межі між спірними ділянками не встановлено, наявність оспорюваних рішень перешкоджає позивачу у захисті свого законного права..

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Боржавської сільської ради Виноградівського району - залишити без задоволення.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2017 року у справі № 299/3411/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7

Повний текст судового рішення виготовлено 14.09.2017 року