Справа № 694/1049/17
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1049/17
ПОСТАНОВА

іменем України

12.09.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Сакун Д.І. ,

при секретарі Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Звенигородка, адміністративну справу за позовом Звенигородського районного відділу УДМС України в Черкаській області в особі начальника Звенигородського РВ УДМС України в Черкаській області Кожушка А.В. до ОСОБА_2 про примусове видворення з території України громадянина Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - затримати з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та примусово видворити за межі території України.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.08.2017 року в ході проведення цільових профілактичних перевірок місць ймовірного перебування порушників міграційного законодавства, за адресою м.Звенигородка, вул..Шевченка 16, було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Лисянського району Черкаської області, документованого паспортом НОМЕР_1, виданим 13.11.2014 року відділом внутрішніх справ Чугуївського району Приморського краю Російської Федерації. Встановлено, що ОСОБА_2 прибув на територію України 07.07.2006 року, по паспорту громадянина Російської Федерації,через КПП «Бориспіль», та проживав за адресою АДРЕСА_1. До територіального підрозділу УДМС України в Черкаській області за місцем його проживання для продовження терміну перебування на території України відповідач не звертався. 27.07.2016 відповідача Лисянським РС УДМС України в Черкаській області, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.1 ст. 2003 КУпАП. На виконання постанови відповідачем сплачено штраф в сумі 510 грн. Враховуючи те, що підстав для подальшого перебування на території України немає, приймаюча сторона та законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, родичів та знайомих на території України, які б могли гарантувати відповідачу фінансове та медичне забезпечення немає, 27.07.2016р. Лисянським РС УДМС України в Черкаській області прийнято рішення № 1 про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач в письмовій формі зобов'язався не пізніше 27.08.2016р. залишити територію України. На даний час відповідач свідомо не виконав рішення про примусове повернення, не покинув територію України у встановлені рішенням терміни, чим порушив вимоги ст. 26 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Крім того, позивач вважає, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення так, як існує ризик втечі відповідача в зв'язку з відсутністю постійного місця проживання та існування постійного джерела доходів.

Представник позивача Кожушко А.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд адміністративної справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд адміністративної справи без його участі, позов визнає повністю.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 являється громадянином Російської Федерації, що підтверджується його паспортом, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

ОСОБА_2 27.07.2016 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України».

27.07.2016 року за порушення законодавства України відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 Лисянським РС УДМС України в Черкаській області відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» було прийнято рішення № 1 про його видворення з України у добровільному порядку у термін до 27.08.2016 року.

Добровільно ОСОБА_2 у встановлений рішенням №1 від 27.07.2016 року, строк територію України не покинув.

Згідно ч. 1ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Частинами 1, 2ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Судом не встановлено жодних обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для відповідача реальну загрозу її життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Законні підстави для знаходження на території України у відповідача відсутні, оскільки термін перебування його на території України закінчився. Залишати територію України відповідач наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України. Крім того, ст.4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано.

Не підлягає видворенню особа, якщо така підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода бо статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Окрім того, відповідач ОСОБА_2 ухилився від виїзду з України, в добровільному порядку не покинув територію України, чим порушив законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, а також приймаючи до уваги відсутність заборон щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі території України в примусовому порядку підлягають задоволенню.

Згідно роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства",статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Відповідно до ч.1ст.32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Враховуючи те, що відповідач відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушував законодавство України, останній не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» тому суд має всі підстави вважати, що відповідач всілякими можливостями буде ухилятися від виїзду за межі території України.

За таких обставин позов про примусове видворення відповідача з України підлягає задоволенню.

Одночасно з позовом позивачем подано клопотання про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 183-7 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедуривидворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 7 ст. 183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Оскільки відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не має документів, що дають право на виїзд за межі України, ухилився від виконання рішення про його примусове повернення, не має постійного місця проживання, у суду наявні підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та існує ризик його втечі, клопотання про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, підлягає задоволенню.

У позові позивач просить звернути постанову до негайного виконання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства та про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

У зв'язку з викладеним постанову про примусове видворення відповідача з України та затримання з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні слід звернути до негайного виконання.

На підставі ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 160-163, 183-7, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Помістити громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (адреса: Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Розсудів, вул. Лісна, б.5) на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як шість місяців. Постанову суду у відповідності до вимог ст. 256 КАС України допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом п'яти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Д.І.Сакун