Справа № 815/1437/17
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1437/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м.Одеса

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 компанії Юніком Південь ДП, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обласної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним, таким, що не відповідає правово-нормативному акту вищої юридичної сили та скасування рішення ОСОБА_1 обласної ради №320-VII від 23.12.2016 року «Про оголошення інвестиційного конкурсу для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом для забезпечення житлом учасників АТО», -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_2 компанії Юніком Південь ДП, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обласної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним, таким, що не відповідає правово-нормативному акту вищої юридичної сили та скасування рішення ОСОБА_1 обласної ради №320-VII від 23.12.2016 року «Про оголошення інвестиційного конкурсу для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом для забезпечення житлом учасників АТО».

В судовому засіданні 11.09.2017 року представники позивачів по цій справі підтримали позовні вимоги в повному обсязі пославшись на відсутність у відповідача права розпорядження земельною ділянкою, на яку було призначено інвестиційний конкурс оскарженим рішенням ОСОБА_1 обласної ради, окрім того, вказана земельна ділянка перебуває в межах міста Одеси, а тому єдиним органом, якій має право приймати рішення стосовно неї є ОСОБА_1 міська рада та при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено низку спеціальних правових норм, які регламентують порядок прийняття такого роду рішень. Представник відповідача ОСОБА_1 обласної ради заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що ОСОБА_1 обласна рада, як представник районних громад області, розпорядилась спільною власністю громад, а саме земельною ділянкою на якій розташований обєкт нерухомого майна, віднесений до комунальної власності обласної ради, що надає відповідачу права на оголошення інвестиційного конкурсу стосовно цієї земельної ділянки, окрім того, права позивачів по цій справі не були порушені оскарженим рішенням, а це виключає можливість задоволення позовних вимог у будь-якому разі Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_1 міської ради був сповіщений належним чином, але не прибув в судове засідання без поважних причин а тому, на підставі положень ч.4 ст.128 КАС України, справа слухала за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивачів, представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач ОСОБА_1 обласна рада згідно ст.140 Конституції України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування, якому ст.142 Конституції України, ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надані певні повноваження щодо розпорядження обєктами спільної власності районних громад для виконання покладених на нього законом та цільовими програмами функцій, а тому позовні вимоги щодо оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності з цих питань на підставі положень ст.55 Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.17 КАС України підвідомчі адміністративним судам та згідно положень ч.2 ст.18 КАС України повинні розглядатись окружними адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства.

При розгляді справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, як член територіальної громади Одеської області, вважає рішення ОСОБА_1 обласної ради, яким було оголошено інвестиційний конкурс для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом на території земельної ділянки комунальної форми власності за адресою: м. Одеса, площа ОСОБА_4, 1, незаконним та таким, що не відповідає інтересам територіальної громади Одеської області.

Зазначене Рішення ОСОБА_1 обласної ради №320-УІІ від 23.12.2016 року було прийнято під приводом забезпечення житлом учасників АТО, проте у дійсності приймалось в інтересах забудовника, всупереч інтересам суспільства та громади міста Одеси.

Як вбачається з тексту оскарженого рішення та його додатку «Умови проведення інвестиційного конкурсу для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом для забезпечення житлом учасників АТО», останні були прийняті незаконно та не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Представник позивача ОСОБА_2 компанії «Юніком-Південь» ДП зазначає, що оскаржене рішення ОСОБА_1 обласної ради порушує його права, оскільки вказаним підприємством 07.03.2017 року за №3/03 на адресу ОСОБА_1 міського Голови було подане клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди, розташованої за адресою: місто Одеса, Малиновський район, площа ОСОБА_4 1, загальною площею 2,45 га кадастровий номер земельної ділянки :57:005:0015 для будівництва.

Суд оцінює заявлені вимоги з огляду на положення ч.1 ст.6 КАС України та доходить до висновку про те, що оскаржене рішення відповідача ОСОБА_1 обласної ради не порушує субєктивні права позивачів по справі, що виключає можливість задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав:

Відповідно до ст.142 Конституції України, ч.2 ст.327 Цивільного кодексу України, ч.4,5 ст.60 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» обласні ради мають право на розпорядження майном, що перебуває у спільній власності громад області для задоволення спільних потреб територіальних громад.

Рішенням ОСОБА_1 обласної ради ОСОБА_1 обласної ради №320-VII від 23.12.2016 року «Про оголошення інвестиційного конкурсу для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом для забезпечення житлом учасників АТО» оголошений інвестиційний конкурс для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом для забезпечення житлом учасників АТО.

Позивач ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в зовсім іншому районі міста Одеси та він і його представник не зазначають, що позивач має у власності нерухоме майно або земельну ділянку, яка співпадає чи межує із земельною ділянкою кадастровий номер земельної ділянки :57:005:0015, відносно якої приймалось оскаржене рішення ОСОБА_1 обласної ради.

Позивач ОСОБА_2 компанія «Юніком-Південь» ДП також не має жодного відношення до зазначеної вище земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки :57:005:0015, а лише 07.03.2017 року звернулась до ОСОБА_1 міського Голови із клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди, розташованої за адресою: місто Одеса, Малиновський район, площа ОСОБА_4 1, загальною площею 2,45 га для будівництва.

Виходячи з цього, суд встановлює наступні обставини: оскарженим рішенням ОСОБА_1 обласної ради субєктивні права позивача ОСОБА_3 не порушені та не могли бути порушені; оцінюючи законність оскарженого рішення на час його прийняття 23.12.2016 року, суд встановлює, що інтереси позивача ОСОБА_2 компанії «Юніком-Південь» ДП не могли бути порушені, оскільки вона не мала жодних прав на земельну ділянку, яка є предметом оскаржуваного рішення, а звернулась до ОСОБА_1 міського Голови за наданням дозволу на її отримання в оренду лише 07.03.2017 року тобто вже після винесення оскаржуваного рішення ОСОБА_1 обласної ради.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Публічно правовим спором є спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, підставою для звернення до суду є лише суб'єктивне припущення особи про порушення його прав чи інтересів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року №19-рп/2011 зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно з пунктом 4.1 частини четвертої цього Рішення, відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів державної влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини та громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Поряд з цим, встановлена у ході розгляду справи відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача оскаржуваною діяльністю відповідача нівелює можливість їх судового захисту, оскільки виключно порушені права, свободи чи інтереси особи можуть бути захищені.

Посилаючись на ряд рішень Європейського суду з прав людини, позивач наводить, що особа може стверджувати, що певний закон порушує її права, незважаючи на відсутність конкретних заходів його застосування, якщо вона змушена змінити свою поведінку, щоб не наразитися на ризик зазнати судового переслідування, або якщо вона належить до категорії людей, які наражаються на ризик безпосередньо потрапити під дію такого закону, або права яких можуть виявитися безпосередньо зачепленими таким законом.

Водночас, позивачем не вказано, яким чином оскаржуваним рішенням відповідача порушено право останнього у правовій системі координат правового регулювання рішення №320-VII від 23.12.2016 року «Про оголошення інвестиційного конкурсу для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом для забезпечення житлом учасників АТО».

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів належними та допустимим доказами має довести саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси у сфері публічно - правових відносин.

Таким чином, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди має похідний характер від встановлення судом самого факту їх порушення, адже відсутність порушеного права, свободи чи інтересу виключає необхідність їх захисту або відновлення.

У свою чергу, само по собі порушення вимог закону діями або рішенням субєкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх незаконними, оскільки обовязковою умовою визнання їх незаконними є доведеність позивачем порушення цими діями або рішенням безпосередньо його порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи зазначене, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів з боку відповідача внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Суд при розгляді цієї справи встановив, що персоніфіковані субєктивні права або охоронювані законом інтереси позивачів не порушені оскаржуваним рішенням обласної ради, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 компанії Юніком Південь ДП, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обласної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним, таким, що не відповідає правово-нормативному акту вищої юридичної сили та скасування рішення ОСОБА_1 обласної ради №320-VII від 23.12.2016 року «Про оголошення інвестиційного конкурсу для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом для забезпечення житлом учасників АТО» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 18.09.2017 року.

Суддя Єфіменко К.С.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 компанії Юніком Південь ДП, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обласної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним, таким, що не відповідає правово-нормативному акту вищої юридичної сили та скасування рішення ОСОБА_1 обласної ради №320-VII від 23.12.2016 року «Про оголошення інвестиційного конкурсу для залучення інвестора з метою будівництва житлового будинку з паркінгом для забезпечення житлом учасників АТО» відмовити повністю.

18 вересня 2017 року.