Справа № 804/1878/16
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 рокусправа № 804/1878/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року

у адміністративній справі № 804/1878/16 за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України та Конкурсної комісії № 1 з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України про визнання протиправною бездіяльності, та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволені його вимог про визнання протиправною бездіяльності конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України щодо не рекомендування його на заміщення вакантної посади детектива Національного антикорупційного бюро України, та про зобов'язання конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України рекомендувати його, ОСОБА_1, Директору Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 на заміщення вакантної посади детектива відділу детективів, з випробувальним терміном 3 місяці.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена до апеляційної інстанції позивачем по справі з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати зазначену постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а саме: визнати протиправною бездіяльність конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України щодо не рекомендування його на заміщення вакантної посади детектива Національного антикорупційного бюро України; зобов'язати конкурсну комісію з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України рекомендувати його Директору Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 на заміщення вакантної посади Детектив відділу детективів, з випробувальним терміном 3 місяці, та стягнути з Національного антикорупційного бюро України на його користь судові витрати.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що під час його проходження конкурсу на посаду детектива конкурсною комісією було порушено положення: частини другої статті 38 Конституції України, згідно якої громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування; ст. 4 Закону України «Про державну службу» в якій передбачено право на державну службу громадян України незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової і національної приналежності, статі, політичних поглядів, релігійних переконань, місця проживання, які одержали відповідну освіту і професійну підготовку та пройшли у встановленому порядку конкурсний відбір, або за іншою процедурою, передбаченою Кабінетом Міністрів України; ч. 4 ст.10 «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698- VII (далі - Закон № 1698-VII) згідно якої, на службу до Національного бюро приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров'я ефективно виконувати відповідні службові обов'язки. Кваліфікаційні вимоги до професійної придатності визначаються Директором Національного бюро. Призначення на посади у Національному бюро здійснюється виключно за результатами відкритого конкурсу, що проводиться в порядку, визначеному Директором Національного бюро, крім призначення на посади першого заступника та заступників Директора Національного бюро; а також не було дотримано принципи рівних можливостей, прозорості та об'єктивної оцінки, що закріплені в Порядку проведення відкритого конкурсу на посади у Національному антикорупційному бюро України (далі - Порядок), затвердженого наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 23 квітня 2015 року № 3-н; та порушені приписи пунктів 1.2, 2.4, 3.1, 3.9, 3.12, 5.2 Регламенту конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України, оскільки під час участі у конкурсі на посаду детектива (100 вакантних посад) Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), ним був успішно пройдений етап тестування на знання законодавства із результатом 95 балів (прохідний бал - 70) та тестування загальних здібностей із результатом 30,75 балів (прохідний бал - 20), і у зведеному рейтингу за результатами двох тестувань із загальної кількості кандидатів (328 осіб) він посідав третє місце та був допущений до наступного етапу конкурсного відбору - психологічного тестування ММРІ-2 та Співбесіди (а.с.88-98). Вказує, що під час проведення з ним 19.02.2016 року співбесіди були присутні 6 з 14 членів Конкурсної комісії №1, але були відсутні 2 члени Ради Громадського Контролю та Голова КК №1 ОСОБА_4, який разом з іншими 5 членами конкурсної комісії №1 підписав протокол № 18 засідання конкурсної комісії №1 від 19.02.2016 року про включення його (позивача) до короткого списку («short list») із 119 кандидатів (а.с.99-104), що на думку апелянта вплинуло на обґрунтованість та об'єктивність оцінювання всіх кандидатів з однаковим підходом щодо всіх критеріїв, оскільки за відсутності Голови КК №1 ОСОБА_4 на співбесідах 19.02.2016 року, жоден з 24 кандидатів не був рекомендований КК №1 на посаду детектива, при тому, що по проведеним 10.02.2016 року в присутності Голови КК №1 ОСОБА_4 співбесідам було рекомендовано 10 із 23 кандидатів.

За наведених обставин та з огляду на не однаковий і дискримінаційний підхід конкурсної комісії під час запрошення кандидатів на співбесіди, тобто, запрошення конкурсною комісією на співбесіди 10.02.2016 року 9 кандидатів з 23 не за алфавітним порядком з яких на посаду детектива було рекомендовані 7 із цих 9 кандидатів, а також порушення конкурсною комісією вимог п.3.1, 3.9 Регламенту, позивача вважає, що під час проведення відкритого конкурсу були порушені його права, визначені у ст.38 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про державну службу» та у ч. 4 ст.10 «Про Національне антикорупційне бюро України», а під час голосування за його кандидатуру 02.03.2016 року Конкурсною комісією №1 була проявлена бездіяльність у зв'язку з тим, що члени комісії голосували за його кандидатуру шляхом утримання від голосування в повному складі, і відповідно 02.03.2016 р. Конкурсною комісією №1 взагалі не було прийнято рішення щодо його кандидатури.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, пояснюючи суду апеляційної інстанції, що бездіяльність Конкурсної комісії № 1 з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України полягає в утриманні усіх 6-х членів комісії від голосування за його (позивача) кандидатуру під час прийняття рішення 02.03.2016 року щодо визначення переможців конкурсу і їх рекомендування на заміщення вакантних посад детектива відділу детективів у Національному антикорупційному бюро, чим за твердженням позивача було порушено його право на рівний доступ до публічної служби, та вимоги п.3.9 Регламенту конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у НАБУ. Свої посилання в адміністративному позові та в апеляційній скарзі на інші порушення з боку Конкурсної комісії № 1 з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України, позивач обґрунтував суду апеляційної інстанції як вчинення відповідачем дій без дотримання визначених п.2 Порядку принципів рівних можливостей, прозорості, об'єктивної оцінки, внаслідок чого і було допущено протиправну бездіяльність відповідача при прийнятті рішення 02.03.2016 року про рекомендацію Директору НАБУ на заміщення вакантних посад детективів відділу детективів 66 кандидатів зі 100 вакантних посад, до переліку якого його не було включено не зважаючи на отримання ним при атестуванні знання законодавства і загальних здібностей одного з найвищих загальних балів.

Представник Національного антикорупційного бюро України в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, вказуючи на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, та на безпідставність наведених в апеляційній скарзі доводів позивача.

Представник Конкурсної комісії № 1 з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України в судове засідання за викликом суду не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та місце апеляційного перегляду судового рішення першої інстанції. У зв'язку з відсутністю заяв від вказаного відповідача про відкладення розгляду справи та згідно ст.194 КАСУ, судова колегія визнала за можливе розглядати справу за відсутністю представника цього відповідача.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, а також обговоривши висновки суду першої інстанції за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на підставі поданої ним до Національного Антикорупційного бюро України заяви про участь у конкурсі на заміщення вакантної посади детектива у Національному антикорупційному бюро України від 07.10.2015 р. та долучених до цієї заяви відповідних документів (а.с.74-79 т.1), було допущено до участі в оголошеному Розпорядженням Директора Національного антикорупційного бюро України № 5-р від 05.05.2015 року конкурсі на заміщення вакантної посади детектива, організація проведення якого здійснювалася Конкурсною комісією з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України у складі, затвердженого наказом Директора Національного антикорупційного бюро України № 9-н від 09.06.1915 р. (а.с.212-213 т.1), із змінами складу згідно наказів Директора Національного антикорупційного бюро України: № 47-н від 18.09.2015 р. (а.с.214-215 т.1), № 58-н від 12.10.2015 р. (а.с.216 т.1), № 84-н від 20.11.2015 р. (а.с.217 т.1), № 89-н від 24.11.2015 р. (а.с.218-219 т.1), № 105-н від 10.12.2015 р. (а.с.220 т.1).

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції виходив з того, що на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин діяв затверджений наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 23.04.2015 року № 3-н Порядок проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Національному антикорупційному бюро України (далі - Порядок), яким керувалася Конкурсна комісія з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України (далі - Конкурсна комісія № 1) під час організації та проведення конкурсу на зайняття вакантних посад детектива у Національному антикорупційному бюро України, в тому числі і: при організації складання кандидатами на вакантні посади у Національному бюро кваліфікаційного іспиту, що складався з тестування на знання законодавства та загальних здібностей, а також психологічного тестування; при запрошенні на співбесіду кандидатів на вакантні посади у Національному бюро, які успішно пройшли тестування, та проведенні співбесіди з відібраними кандидатами на вакантні посади на засіданні Конкурсної комісії 19.02.2016 р.; а також при визначенні шляхом відкритого голосування 02.03.2016 р. осіб, що відповідають вимогам кандидатів на вакантні посади у Національному бюро; і при ухваленні рішення про рекомендацію Директору Національного антикорупційного бюро України для розгляду обраних на вакантні посади кандидатур, які мають найкращі професійний досвід, знання та якості для виконання службових обов'язків.

Положення затвердженого наказом № 3-н від 23.04.2015 року Порядку не оскаржується також ОСОБА_1, хоча як вбачається з матеріалів справи підставою для звернення до адміністративного суду з позовом у цій адміністративній справі стало на думку позивача порушення Конкурсною комісією № 1 процедури проведення конкурсу на зайняття вакантних посад детектива у Національному антикорупційному бюро України, а також порушення положень затвердженого наказом Директора Національного антикорупційного бюро України № 6-н від 22.05.2015 р. Регламенту конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України, і не дотримання зазначеним відповідачем принципів прозорості та об'єктивної оцінки під час його (позивача) проходження конкурсу на посаду детектива.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції обговоривши доводи позивача, проаналізувавши встановлені під час розгляду справи фактичні обставини спірних правовідносини у їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку, що конкурс на заміщення вакантних посад «детектив відділу детективів» було проведено з дотриманням вимог Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», Порядку проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Національному антикорупційному бюро України та Регламенту конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України (далі - Регламент), а Конкурсною комісією № 1 за результатами проведеної з ОСОБА_1 співбесіди його кандидатура була внесена до «короткого списку», за яким в подальшому відбувалось голосування членами комісії щодо визначення кандидатів, рекомендованих Директору Національного антикорупційного бюро України на заміщення вакантних посад детективів відділу детективів, що не може визнаватися бездіяльністю з боку Конкурсної комісії № 1 з проведення конкурсу, адже конкурсною комісією були вжиті всі передбачені чинним законодавством дії з проведення відкритого конкурсу, в тому числі і стосовно позивача, як кандидата на посаду детектива Національного антикорупційного бюро, що у сукупності з іншими встановленими судом обставинами, та не допущення Конкурсною комісією № 1 протиправності під час прийняття протокольних рішень свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки рішення Конкурсної комісії № 1 від 02.03.2016 р. про надання 66 кандидатам рекомендації на заміщення вакантної посади «Детектив» відділу детективів, з випробувальним терміном 3 місяця, та про направлення Директору Національного антикорупційного бюро України витягу з Протоколу № 25 (а.с.105- т.1), було прийнято з урахуванням результатів тестування кожного кандидата на загальні здібності, на знання законодавства, даних психологічного тестування, результатів проведених співбесід, а також на підставі аналізу відповідності кожного кандидата затвердженому Директором Національного бюро Профілю професійної компетентності посади детектива Національного антикорупційного бюро України (а.с.71-73 т.1), який в тому числі включає в себе мінімальні загальні вимоги до рівня професійної компетентності особи у вигляді освітньо-кваліфікаційного рівня (повної вищої юридичної освіти за фахом - правознавство, та стажу роботи за фахом від 2 років).

Посилання позивача на результати успішно пройденого ним етапу тестування на знання законодавства із результатом 95 балів (прохідний бал - 70), і тестування загальних здібностей із результатом 30,75 балів (прохідний бал - 20), а також на результати по двом тестуванням, де по зведеному рейтингу (328 осіб) він зайняв третє місце та був допущений до наступного етапу конкурсного відбору - психологічного тестування і до співбесіди, судова колегія не може визнати підставою для скасування постанови суду першої інстанції з підстав її необґрунтованості та незаконності, оскільки процедура тестування є одним із етапів конкурсу та не може слугувати вирішальним під час прийняття Конкурсною комісією рішення щодо визначення переможця.

Так, пунктом 4 Порядку (чинного на той час), чітко було визначено, що Конкурс на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України передбачає складання кваліфікаційного іспиту (тестування знання законодавства, психологічне тестування, тестування загальних здібностей) та проведення співбесіди.

Пунктами 14 і 15 Порядку визначено, що кандидати, які пройшли тестування з відсотком успішності, визначеним Конкурсною комісією, допускаються до співбесіди, яка проводиться конкурсною комісією у формі інтерв'ю за особистої участі кандидата, і рішення про визначення переможця конкурсу на відповідну посаду згідно п.16 Порядку конкурсна комісія приймає саме за результатами співбесіди.

Тобто, фактично процедура проходження відкритого конкурсу для призначення на вакантну посаду детектива у Національному антикорупційному бюро України складається з декількох етапів, результати яких Конкурсною комісією обговорюються у сукупності на засіданні, а рішення про визначення переможців конкурсу на зайняття вакантних посад за результатами конкурсу приймається шляхом голосування членів комісії стосовно кожного кандидата, що фіксується у протоколі засідання конкурсної комісії.

Відповідно до наведеного, судова колегія визнає правильним зазначення судом першої інстанції в своєму рішенні про те, що подолання кандидатом прохідного балу за результатами кожного етапу конкурсу (зокрема, етапів тестування на загальні здібності та професійні знання), має наслідком лише перехід його на наступний етап конкурсу, а перебування кандидата на перших позиціях у загальному рейтингу за результатами такого тестування як одного етапів конкурсу, саме по собі не надає конкурсанту переваг перед іншими учасниками та не тягне автоматичного надання рекомендації.

Безпідставними також судова колегія визнає наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи про не однаковий та дискримінаційний підхід конкурсної комісії під час запрошення з 23 кандидатів 9-х кандидатів на проведення співбесіди, оскільки вказаний позивачем порядок запрошення кандидатів «за алфавітним порядком» не визначений жодним нормативно-правовим актом, що регулює дані правовідносини, а Конкурсна комісія № 1 визначається черговість проведення співбесід із кандидатами діяла у відповідності до наданих їй п.5.1. Регламенту і п.15 Порядку повноважень.

Таким чином, намагання позивача довести суду, що вищеозначені порушення процедури проведення конкурсу призвели до порушення відповідачем в цілому принципів відкритості, прозорості, гласності, законності, об'єктивної оцінки, та рівних можливостей доступу до державної служби - є безпідставними, і відповідно твердження позивача стосовно навмисного формування Конкурсною комісією № 1 графіку співбесід із кандидатами у такий спосіб, що із проведених протягом 14 днів співбесід з кандидатами тільки 19.02.2016 року (коли на співбесідах був відсутній Голова Конкурсної комісії №1 ОСОБА_4.) жоден з 24 кандидатів не був рекомендований на посаду детектива - є надуманими з метою штучного створення уявлення судом протиправності дій Конкурсної комісії № 1 під час організації та проведення оголошеного Розпорядженням Директора Національного антикорупційного бюро України № 5-р від 05.05.2015 року конкурсу на заміщення вакантної посади детектива Національного антикорупційного бюро України, що відповідно не може слугувати підставою для задоволення вимог позивача у цій справі.

Приведене позивачем порівняння кількості рекомендованих Конкурсною комісією № 1 кандидатів на зайняття вакантних посад по датам співбесід також не може слугувати доказом прояви з боку Конкурсної комісії № 1 упередженості особисто до позивача, оскільки, по-перше: вказане питання не є предметом позову і відповідно не повинно було досліджуватися та не досліджувалося судом; та по друге: під час судового вирішення спору у цій справі беззаперечно встановлено, що позивач не підтвердив свою відповідність мінімальним загальним вимогам до рівня професійної компетентності особи, що претендує на зайняття посади детектива Національного антикорупційного бюро України у зв'язку з наявністю у нього стажу роботи за спеціальністю «правознавство» менше двох років, що саме і стало перешкодою для рекомендування його на засіданні Конкурсної комісії № 1 від 02.03.2016 р. (протокол № 25) Директору Національного бюро кандидатуру ОСОБА_1 (а.с.111 т.1).

Обставини щодо наявності або відсутності у позивача необхідного правового стажу перевірялись судом першої інстанції шляхом вивчення його трудового стажу та витребування у позивача посадових інструкцій за час роботи в банку. Проте, ці обставини позивачем не були підтверджені, оскільки за наданою позивачем інформацією, він свою трудову діяльність (за виключенням періоду з січня по квітень 2006 року роботи на посаді помічника прокурора району) здійснював у банківських установах за спеціальністю «економіст» (а.с.78 т.1), а свою посадову інструкцію в період роботи з 04.04.2006 р. по 30.09.2011 р. як начальника сектору по роботі з заборгованістю фізичних осіб Управління кредитного адміністрування філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Дніпропетровську» позивач не надав, оскільки згідно довідки від 10.10.2016 р. № 07-2/14/1264 надання такої інструкціє є неможливим у зв'язку із закінчення 3-річного строку її зберігання.

Не підтверджено позивачем також і в суді апеляційної інстанції наявність стажу роботи за спеціальністю «правознавство» не менше двох років, як це передбачено мінімальними загальними вимогами до рівня професійної компетентності особи, що претендує на зайняття посади детектива Національного антикорупційного бюро України, тому доводи позивача про те, що для зайняття посади начальника сектору по роботі з заборгованістю фізичних осіб Управління адміністрування була необхідна вища юридична освіта, а основними функціями на даній посаді було досудове повернення простроченої заборгованості фізичних осіб та підготовка документів до примусового стягнення заборгованості в судовому порядку, судова колегія не може визнати як підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

Сам по собі факт допуску позивача до участі у конкурсі на заміщення вакантної посади детектива, та одноголосне ухвалення Конкурсною комісією № 1 19.02.2016 року рішення про включення кандидатури позивача до короткого списку, ще не є підставою для визнання кандидатури позивача такою, що за результатами відкритого конкурсу повинна бути беззаперечно рекомендована на заміщення вакантної посади детектива Національного антикорупційного бюро України, оскільки: - на час проходження позивачем конкурсу Порядком проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Національному антикорупційному бюро України (затвердженим наказом від 23.04.2015 року № 3-н) та іншим законодавством в галузі державної служби не передбачалося недопущення кандидата до конкурсу на стадії подачі документів через відсутність стажу роботи за фахом від 2 років, саме тому позивача після подання до НАБУ документів за переліком Порядку було допущено до участі у конкурсі на заміщення вакантної посади (а.с.209-211 т.1); а за правилами Порядку рекомендування Конкурсною комісією кандидата на відповідну посаду відбувається лише за результатами оцінки у сукупності результатів тестування кандидата на загальні здібності, на знання законодавства, даних психологічного тестування кандидата, результатів проведених з ним співбесід, та зважаючи на відповідність кандидата Профілю професійної компетентності посади детектива Національного антикорупційного бюро України, який включає в себе загальні вимоги до рівня професійної компетентності особи у вигляді освітньо-кваліфікаційного рівня, тобто, повної вищої юридичної освіти за фахом «правознавство», та стажу роботи за фахом від 2 років.

Одночасно, судова колегія акцентує увагу на тому, що позивачем у цій справі не оскаржується затверджений Конкурсною комісією № 1 графік проведення співбесід із кандидатами на зайняття вакантних посад детектива у Національному антикорупційному бюро України, в тому числі на 19.02.2016 року, тобто, на дату коли позивача було запрошено на співбесіду, за результатами проведення якої Конкурсною комісією № 1 у складі 6 членів одноголосно було ухвалено рішення про включення ОСОБА_1 до «короткого списку» («short list»), також як і не оскаржується прийняте відповідачем на засіданні 19.02.2016 р. та прописане в протоколі № 18 (а.с.101-104 т.1) рішення Конкурсної комісії № 1 з підстав порушення процедури проведення відповідачем відкритого конкурсу на заміщення вакантної посади детектива, тому зазначені доводи апелянта судова колегія визнає не тільки безпідставними, а такими, що не мають прямого відношення до предмету спору у цій справі, яким фактично є оформлене протоколом № 25 від 02.03.2016 року рішення Конкурсної комісії №1 про рекомендацію Директору Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 66 кандидатів на заміщення вакантної посади детектива відділу детективів з випробувальним терміном 3 місяця (а.с.105-117 т.1), до переліку яких не було включено позивача по цій справі.

Не приймає судова колегія до уваги також як доказ для задоволення позову у цій справі - долучені позивачем до матеріалів справи відеозаписи Ради громадського контролю при НАБУ, які за твердженням апелянта підтверджують: відсутність голови Конкурсної комісії № 1 ОСОБА_4 під час проведення з ним (позивачем) співбесіди 19.02.2016 року, що позивач вважає суттєво вплинуло на результати голосування членів Конкурсної комісії 10.02.2016 року та на неприйняття стосовно його кандидатури рішення про рекомендування на заміщення вакантної посади детектива Національного антикорупційного бюро України, що на думку позивача доводить порушення Конкурсною комісією № 1 Конституції України, Законів України «Про державну службу» та «Про Національне антикорупційне бюро України», Порядку проведення відкритого конкурсу, а також пунктів 1.2, 2.4, 3.1, 3.9, 3.12, 5.2 Регламенту конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України.

Про відсутність підстав використання долучених до матеріалів справи згаданих вище відеозаписів для задоволення позову ОСОБА_1 у цій справі свідчать не лише непередбаченість нормами Порядку офіційного фіксування за допомогою технічних засобів співбесід з кандидатами на зайняття вакантних посад детектива НАБУ, а й самі записи, які на вимогу позивача було переглянуто в суді апеляційної інстанції, і якими не підтверджено необ'єктивне та упереджене відношення Конкурсної комісії № 1 до ОСОБА_1, порушення права останнього на доступ до публічної служби, та порушення відповідачем Конституції України, Законів України «Про державну службу» та «Про Національне антикорупційне бюро України», Порядку проведення відкритого конкурсу, і пунктів 1.2, 2.4, 3.1, 3.9, 3.12, 5.2 Регламенту конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад у Національному антикорупційному бюро України.

Так, не зафіксований на відеозаписах Голова Конкурсної комісії № 1 ОСОБА_4 - не є беззаперечним підтвердженням його відсутності на засіданнях комісії, оскільки зроблений не встановленою особою запис не є панорамним чи таким, що фіксує усе приміщення і усіх присутніх під час співбесіди з кандидатами на заміщення вакантних посад, а відповідно долученого до матеріалів справи витягу з протоколу засідання конкурсної комісії, який є належним доказом у цій справі, містяться підписи всіх членів конкурсної комісії, які брали участь у вказаному засіданні, в тому числі і Голови Конкурсної комісії № 1 ОСОБА_4, що свідчить про безпідставність доводів позивача в цій частині.

Більш того, наявність вищезгаданих відеозаписів та їх зміст на думку судової колегії повністю спростовує наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи щодо протиправності дій і бездіяльності відповідача, та навпаки підкреслює відкритість, гласність, незалежність, і законність діяльності Конкурсної комісії № 1, а також рівність прав членів конкурсної комісії та колегіальність прийняття рішень конкурсною комісією.

Обговоривши предмет спору у цій справі щодо бездіяльності Конкурсної комісії № 1, проявленої за твердженням позивача шляхом утримання всіх членів комісії від голосування за його кандидатуру, внаслідок чого Конкурсною комісією №1 взагалі не було прийнято рішення стосовно його кандидатури, судова колегія з огляду на приписи п.3.1, п.3.9, п.6.6 Регламенту дійшла висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції у цій справі про дотримання відповідачем процедури прийняття 02.03.2016 р. рішення відносно позивача (шляхом утримання від голосування за кандидатуру позивача), оформленого протоколом № 25, яким Директору Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 було надано рекомендацію 66 кандидатам на заміщення вакантної посади детектива відділу детективів з випробувальним терміном 3 місяця (а.с.105-117 т.1), та до переліку яких не було включено ОСОБА_1 Наведеними позивачем в апеляційний скарзі доводами цих висновків суду першої інстанції не спростовано.

Підсумовуючи вищенаведене, та приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.198, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та в строки, що визначені ст.212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Згідно з оригіналом

Помічник судді Т.Л. Близнюк