Справа № 817/1962/16
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 вересня 2017 р. Р і в н е №817/1962/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Боюка В.В., відповідача: представник не прибув, третьої особи: Боюки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення доказів у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаАдвокат Боюка Володимир Васильович
доКваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області
визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

Справа №817/1962/16 прийнята до провадження судді Друзенко Н.В. ухвалою від 22.05.2017.

Судом розпочато судовий розгляд, в судовому засіданні 30.06.2017 заслухано представників сторін та допитано в якості свідка адвоката Боюку В.В., досліджено письмові докази у справі і на цій стадії оголошено перерву до 21.07.2017.

Розгляд справи 21.07.2017 відкладено у зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату час і місце судового розгляду, на 05.09.2017.

Розгляд справи 05.09.2017 відкладено на 19.09.2017 у зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату час і місце судового розгляду, та у зв'язку з відхиленням клопотання представника позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

05.09.2017 через відділ документального забезпечення представником позивача подано клопотання про забезпечення доказів, за змістом якого він просить витребувати від оператора мобільного зв'язку «ВФ Україна» шляхом забезпечення його безпосереднього доступу до даних про телефонні дзвінки, місце та час їх отримання абоненту «а» та «б» за період з 06 по 19 квітня 2016 року та з 10 по 19 травня 2016 року, а також визнати обов'язковою явку та привести до неї 19.09.2017 секретаря дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області Лісніченко Єлізавети Сергіївни.

В судове засідання 08.09.2017 по розгляду даного клопотання представник відповідача не прибув, однак в силу вимог частини третьої статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, це не перешкоджає розгляду відповідної заяви.

Представник позивача, який одночасно є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в судовому засіданні 08.09.2017 заяву про витребовування доказів підтримав, суду пояснив, що оператор мобільного зв'язку «ВФ Україна» відмовив йому у доступі до відповідних даних, навіть не зважаючи на звернення його, як адвоката і як особи, якій належить відповідний номер телефону. Разом з тим, ствердив, що інформація про такі дані наряду з іншими зібраними у справі доказами може довести, що він 16.06.2016 та 14.07.2016 перебував в приміщенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області та час його там перебування, а також те, що на його номер телефонувала ОСОБА_4, ймовірно перебуваючи в районі Адміністрації Президента України та зазначала, що в результатах розгляду дисциплінарної справи мають певну зацікавленість судді Вищого адміністративного суду України, а тому справа вирішиться не на його користь.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів та заслухавши відповідні пояснення представника позивача, який одночасно є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, суд прийшов до наступних висновків.

За правилами частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази.

Згідно з статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

Частина 1 статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України містить вимоги до заяви про забезпечення доказів, а саме: у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

З аналізу вказаних норм вбачається, що забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження. Підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення доказів є наявність підстав вважати, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Втім заява представника позивача про забезпечення доказів не містить обґрунтованих обставин, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Крім того, спосіб, в якій заявник просить забезпечити докази, не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Загалом, клопотання про забезпечення доказів від 05.09.2017 за своєю правовою природою є заявою про витребовування доказів, що свідчить про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення доказів, передбачених статями 73, 75 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, слід зауважити, що згідно з вимогами частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. А за вимогами частини першої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

В свою чергу, за вимогами частини першої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Дані про телефонні дзвінки, місце та час їх отримання адвокатом Боюкою Володимиром Васильовичем за відповідний період не є тими обставинами, якими обґрунтовуються позовні вимоги ОСОБА_2, а факт його перебування в приміщенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області 16.06.2016 та 14.07.2016 ніким не оспорюється і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин. Факти ж прийняття ним телефонних дзвінків від абонентів «а» та «б» та їх місце дислокації в цей час, значення для даної справи не має.

Згідно з частиною першою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може допитати свідка за місцем або у місці його проживання (перебування) з ініціативи суду, який розглядає справу, за клопотанням сторони або інших осіб, які беруть участь у справі, чи самого свідка.

Отже, застосувати допит свідка як один із видів забезпечення доказів, є правом суду, а не його обов'язком. Окрім того, за правилами частини третьої статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України фізична особа має право відмовитися від давання показань щодо себе.

Висуваючи вимоги про допит секретаря дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області Лісніченко Є.С., представник позивача не зазначив, що вона може підтвердити ті обставини, які матимуть значення для вирішення даної справи, а лише допустив, що вона підтвердить факт здійснення особистого тиску на нього та про їх неприязні стосунки.

Враховуючи зазначені вище положення Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали справи та клопотання представника позивача, суд дійшов висновку, що дане клопотання не містить вмотивованих доводів для його задоволення.

Керуючись ст.ст 73-75, ч.4 ст. 60 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача, Боюки Володимира Васильовича, про забезпечення доказів у справі №817/1962/16, - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Друзенко Н.В.