Справа № 814/1031/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1031/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі заяву Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області про зміну порядку та способу виконання додаткової постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.06.2014р. задоволено частково позов ОСОБА_2 Визнано протиправною та скасовано постанову Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.04.2014 року; визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 01.04.2014 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.06.2014р. та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано постанову від 18.03.2013 року державного виконавця Ленінського відділу ДВС Миколаївського МУЮ ВП № 35613292 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору; скасовано постанову від 18.03.2013 року ВП № 35613292 про арешт коштів боржника; скасовано постанову від 26.04.2013 року про відкриття виконавчого провадження; скасовано постанову від 01.04.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору; скасовано постанову державного від 01.04.2014 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору та витрат на оплату правової допомоги в сумі 604,16 грн.

26.06.2017 року Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області звернулося до Одеського апеляційного адміністративного суду із заявою про зміну порядку і способу виконання рішення.

В обґрунтування вимог поданої заяви заявник посилається на те, що стягнення коштів (судового збору), відповідно до п.19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 (далі - Порядок №845), проводиться відповідним органом Казначейства за місцем зарахування платежів до бюджету. У зв'язку з цим, Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області не має можливості стягнути судовий збір в сумі 92 грн. згідно квитанції №3332.1219.2 від 23.07.2014р., оскільки вказану суму сплачено до банку отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області. Також, заявник зазначає, що у Державному бюджеті України на відповідний бюджетний рік не передбачені видатки на повернення витрат на правову допомогу.

З посиланням на вказані обставини Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області просить суд розділити загальну суму стягнення 604,16 грн., зазначивши в резолютивній частині кожну суму, сплачену позивачем, окремо, що стане підставою для видання трьох окремих виконавчих документів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України (в редакції від 08.04.2015 року) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно з підпунктом 3 пункту 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

Крім того, згідно частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яка визначає особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з цим, пунктом 19 Порядку №845 встановлено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

В свою чергу, з урахуванням принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати слід стягнути із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунків суб'єкта владних повноважень з вини якого виникли такі зобов'язання.

При цьому, безспірне списання коштів з рахунка, на який вони були зараховані, в розумінні п.п.1 п.16 Порядку №845, можливе лише в процедурі повернення коштів, випадки якого передбачені статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів доходить висновку, що при виконанні виконавчого листа, виданого на виконання додаткової постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, немає значення місце сплати відповідних коштів (судових витрат), оскільки присудження на користь ОСОБА_2 судових витрат не є поверненням коштів, помилково чи надміру сплачених до бюджету.

А відтак, підстави для задоволення заяви Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області про зміну порядку та способу виконання додаткової постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року відсутні.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 205, 206, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Управлінню державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області у задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання додаткової постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв