Справа № 802/1019/17-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1019/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

06 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника третьої особи: Довбенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Ліквідаційна комісія УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2017 року позивач - ОСОБА_4 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Ліквідаційна комісія УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник третьої особи заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що ОСОБА_4 з 1995 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 07.11.2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України та призначений на посаду старшого оперуповноваженого Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з присвоєнням спеціального звання майор поліції.

В подальшому, наказом ГУ НП у Вінницькій області №35 о/с від 29.02.2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції.

Відповідно до висновку Вінницької обласної медико - соціальної експертної комісії від 23.03.2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, що настала внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

На підставі висновку МСЕК позивач 30.03.2016 року із заявою звернувся до ліквідаційної комісії про виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності.

В квітні 2016 року ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області підписано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" ОСОБА_4, які в подальшому 18.04.2016 року були направлені до ДФОП МВС України для виплати одноразової грошової допомоги.

Однак, відповідачем рішення щодо позивача не прийнято, а документи були повернуті до ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що у межах спірних правовідносин відповідач не вчинив протиправної бездіяльності стосовно позивача, оскільки підстав для вчинення відповідних дій (нарахування позивачу одноразової грошової допомоги згідно Порядку №850 та ст.23 Закону України "Про міліцію") не існувало. При цьому позивач не звертався із заявою (рапортом) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку №4. Таким чином, вимоги позивача суперечать нормам законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Пунктом 2 Порядку №850 вказано, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII.

У відповідності до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон № 580-VIII опубліковано в газеті Голос України 06.08.2015, тому він набрав чинності 07.11.2015 року і з цієї дати втратив чинність Закон України "Про міліцію", а отже і Порядок № 850, який прийнятий на виконання цього Закону.

З матеріалів справи слідує, що позивача 07.11.2015 року прийнято на службу до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, а відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області №35 о/с від 29.02.2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції.

Частиною 2 ст. 97 Закону №580-VIII встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 вказаного вище Закону, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (Пункт 3 частини першої статті 97 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2097-VIII від 08.06.2017).

Так, пунктом 1 р. І Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 (далі - Порядок №4) цей Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з п. 1 р. ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З аналізу вищезазначеного вбачається, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться саме за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Згідно з п. 1 р. ІІІ Порядку № 4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 р. ІІІ Порядку №4).

Для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) із документами (а також копії, які звіряються з оригіналом документа), що визначені цим пунктом (п. 5 р. ІІІ Порядку № 4).

Фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2 (п. 1, р. IV Порядку № 4).

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови-письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п.2 р.IV Порядку №4).

Таким чином, для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги та прийняття рішення щодо призначення виплати ОГД є відповідна заява (рапорт) за формою, встановленою додатком 1 Порядку №4, що подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського або до підрозділів фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансових підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач подав письмову заяву до Голови ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області (а.с.14), а не переліченим вище органам, що в свою чергу свідчить про порушення процедури (етапності) звернення до відповідних органів для призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до Порядку №850, зокрема п. 9 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 07.11.2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, тобто з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію", відтак порядок та умови призначення ОГД для нього врегульовано Порядком №4.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки питання призначення ОГД за Порядком №850 не розповсюджуються на позивача, то і підстави для прийняття рішення про призначення або відмови у суб'єкта владних повноважень (МВС України) за вказаним Порядком були відсутні.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 11 вересня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.