Справа № 2-а-567/10/1512
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2010-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-А- 567/2010

07 липня 2010 року

Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Фірко Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Одесі адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України про стягнення страхової суми в розмірі річного грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом та просив

ухвалити постанову, згідно якої зобов'язати Кабінет Міністрів України виділити Державній судовій адміністрації України 108 252 гривень та стягнути з державної судової адміністрації України на його користь страхову суму у розмірі 108252 гривні.

Свої вимоги мотивував тим, що з 29 листопада 2001 року він працював на посаді судді

Військового апеляційного суду Південного регіону, 12 грудня 2007 року він був звільнений з військової служби, а 20 березня 2008 року його було звільнено з посади судді у відставку за станом здоров'я. Під час виконання службових обов'язків судді, відповідно до довідки медико- соціальної експертної комісії (МСЕК) про ступень втрати працездатності у нього встановлено 25% втрати працездатності та зазначено, що це пов'язано з проходженням військової служби.

У зв'язку з викладеним та на підставі ч.З ст.45 Закону України „Про статус суддів" та п.7

„в" Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів" позивач звернувся до страхової компанії «Оранта» та Державної судової адміністрації України щодо виплати страхової суми.

HACK «Оранта» надала позивачеві відповідь про те, що вона не являється належним страховиком, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 507 від 12 квітня 2006 року HACK «Оранта» була виключена із списку як страховик та не є уповноваженою особою по страховим виплатам за рахунок Державного бюджету України на виконання «Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів».

При звернення позивача до ДСА України з аналогічними вимогами, зазначений орган державної влади відмовив у виплаті страхової суми, обґрунтувавши це відсутністю підстав.

Позивач вказує, що з 2006 року Кабінетом Міністрів не проведений тендер по визначенню страховика обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів, а ДСА України не перерахувала на спеціальний рахунок страховика страхові платежі за державним обов'язковим страхуванням судців. Даний вид страхування здійснюється уповноваженим страховиком виключно за рахунок коштів державного бюджету України.

Позивач вважає, що Кабінет Міністрів України не визначив страховика, чим допустив

бездіяльність, так як здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності суддів загальної юрисдикції, в т.ч. військових апеляційних судів та судів у відставці у зв'язку з чим просить стягнути з Державної судової адміністрації грошову суму у розмірі 108 251 гривні, задовольнивши його позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, підкреслюючи, що військовий

суддя, крім здійснення правосуддя, не може залучатись до виконання будь-яких інших обов'язків військової служби.

Представник Кабінету Міністрів України - ОСОБА_2А у судовому засіданні позов

не визнала у повному обсязі, просила у його задоволенні відмовити. Вважає, з посиланням на свідоцтво про хворобу № 1235 від 08.10.2007 року, виданого позивачеві військово-медичним клінічним центром Південного регіону, та довідку медико-соціальної експертної комісії № 2 від 15.10.2007 року, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане виключно з виконанням обов'язків військової служби.

Представник Державної судової адміністрації позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, підтримуючи представника Кабінету Міністрів України, вказував, що підстав для отримання ОСОБА_1 страхової суми за державним обов'язковим страхуванням суддів немає, оскільки захворювання, яке призвело до втрати ним працездатності, обумовлено виключно проходженням військової служби, а не виконанням обовязків судді.

Представники відповідачів зазначали, що ОСОБА_1 має право на отримання страхових виплат як військовослужбовець відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до п. 2 ч. 16 вказаного закону у разі поранення (контузії, травми або каліцтвом) заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є матеріально - правова вимога позивача щодо виплати йому страхової суми по обов'язковому особистому державному страхуванню життя та здоров'я суддів в наслідок заподіяння йому у зв'язку з виконанням відповідно до закону службових обов'язків ушкодження здоров'я, що не призвело до стійкої втрати працездатності, яка випливає зі вимог Закону України "Про статус суддів" та "Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року № 89 (із змінами та доповненнями).

Згідно ч.З ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту.

Згідно ст.21 Закону України „Про судоустрій" до складу місцевих загальних судів входять районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди, а також військові суди гарнізонів.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 01.09.1963р. по 20.07.1969р. позивач був курсантом Оренбурзького зенітного артилерійського училища. З 23.08.1971р. по 25.06.1975р. - слухач військово-юридичного фактультету Військового інституту Міністерства оборони.

21.08.1975 року ОСОБА_1 обрано суддею військового суду Уссурійського гарнізону Далекосхідного військового округу.

22.06.1977року позивач призначений заступником голови військового суду Уссурійського гарнізону Далекосхідного військового округу.

З 17.06.1981 року ОСОБА_1 - суддя військового суду Закавказького військового округу, з 30.04.1986р. - суддя військового суду Одеського військового округу, з 31.08.1988 року - голова військового суду Улан-Уденського гарнізону Забайкальського військового округу, а з 06.11.1991 року-суддя військового апеляційного суду Південного регіону (а.с.82).

З 1991 року по 27.12.2006 року працював суддею військового апеляційного суду Південного регіону. Річне грошове забезпечення за останньою посадою, яку він обіймав на день ліквідації військового апеляційного суду Південного регіону становило 108 252гривні, що підтверджується довідкою ТВО Голови військового місцевого суду Одеського гарнізону ОСОБА_3 (а.с.6) та довідкою про грошове забезпечення судді, яка знаходиться на а.с.7.

Згідно Постанови Верховної ради України «Про обрання суддів» від 29.11.2001 року ОСОБА_1 був обраний на посаду судді військового апеляційного суду Південого регіону безстроково ( а.с.4).

Відповідно до витягу з Наказу Міністра оборони України №1412 від 12.12.2007 року позивач був звільнений з військової служби у відставку за станом здоров'я (а.с.22).

Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 20.03.2008 року ОСОБА_1 був звільнений з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 18).

Згідно ч.І ст.45 Закону України «Про статус суддів» та п.1 «Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року життя і здоров'я суддів підлягають обов'язковому державному страхуванню за рахунок державного бюджету на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою.

Відповідно до ч.З вказаної статті у разі заподіяння судді у зв'язку з виконанням відповідно до закону службових обов'язків каліцтва чи іншого стійкого ушкодження здоров'я, яке не призвело до стійкої втрати працездатності, йому виплачується одноразова страхова сума за рахунок страхових платежів по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів в розмірі річного заробітку.

Згідно ч.І ст. 19, ч.2 ст. 25 Закону України «Про судоустрій України» військові суди належать до загальних судів і здійснюють правосуддя у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

Відповідно до ч.З ст. 63 Закону України «Про судоустрій України» судді військових суддів перебувають на військової службі і входять до штатної численності Збройних Сил України, при цьому військовий суддя крім здійснення правосуддя не може залучатися до виконання інших обов'язків військової служби.

За таких обставин суд доходить до висновку, що обов'язками військової служби для судді військового суду є виключно обов'язки по здійсненню правосуддя, а тому факт пошкодження здоров'я, що не призвело до стійкої втрати працездатності, у зв'язку з виконанням цих обов'язків, встановлений довідкою МСЕК, є страховим випадком, що дає йому право на отримання страхового відшкодування саме як судді.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2006 року № 507 "Про внесення змін до Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів", страхова компанія HACK "Оранта" була виключена з "Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року № 89, як уповноважений страховик, тобто на момент страхового випадку позивача вона вже не була уповноважена ДСА України на здійснення страхування життя та здоров'я суддів.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про страхування" законодавством України може бути визначено уповноважених страховиків для здійснення тих чи інших видів страхування, у разі якщо здійснення тих чи інших правовідносин передбачає використання бюджетних коштів, валютних резервів держави, гарантій Кабінету Міністрів України. Обов'язковою умовою для визначення уповноважених страховиків має бути проведення відкритого тендеру з оприлюдненням у засобах масової інформації його умов і результатів та участь представників добровільних об'єднань страховиків. В інших випадках забороняється будь-яке уповноваження страховиків для здійснення окремих видів страхування з боку держави. Однак, до теперішнього часу такий тендер Кабінетом Міністрів проведений не був, що свідчить про бездіяльність владного органу.

Пунктом 2 ч.2 СТ.120 Закону України «Про судоустрій» від 07.02.2002 року встановлено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції, а також діяльності кваліфікаційних комісій суддів усіх рівнів, органів суддівського самоврядування та державної судової адміністрації покладені на Державну судову адміністрацію України.

Суд не приймає до уваги твердження представників відповідачів про те, що так як захворювання позивача, згідно довідки МСЕК, пов'язано з проходженням військової служби, яка є державною службою особливого характеру та полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни, то гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов'язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України" (1934-12), "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (201 1-12), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12), "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (1763-15) та іншими законами, в порядку яких позивач і повинен був звертатись до суду, так як згідно п.в) ч.І "Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року № 89, виплату страхової суми провадиться у разі заподіяння застрахованому у зв'язку з виконанням відповідно до закону службових обов'язків каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, що не призвело до стійкої втрати працездатності незалежно від виплат за іншими видами страхування і виплат у порядку відшкодування шкоди.

При постановленні рішення суд звертає увагу на той факт, що ОСОБА_1 чесно і сумлінно працював на посаді військового судді біля 33 років, захворювання, вказані у свідоцтві про хворобу №1235 військово-медичного клінічного центру Південного регіону, були отримані ним під час виконанням відповідно до закону службових обов'язків судді і, таким чином. позовні вимоги підлягають задоволенню і необхідно стягнути на його користь страхову суму у розмірі 108252 гривні.

Зважаючи на викладене, керуючись ч.І ст. 19, ч.2 ст. 25, ч.З ст.63 Закону України «Про судоустрій України», ч.З ст.45 Закону України „Про статус суддів", п.7 „в" Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року № 89 (із змінами та доповненнями), ст.2 Закону України „Про страхування", ст.ст. 158,159,160,161,162,163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України про стягнення страхової суми в розмірі річного грошового забезпечення - задовольнити.

Зобов'язати Державну судову адміністрацію України провести нарахування та виплату ОСОБА_1 страхової суми у розмірі річного грошового забезпечення по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів, передбаченому ч.З ст.45 Закону України «Про статус суддів» у сумі 108 252 гривні.

Зобов'язати Кабінет Міністрів України виділити нараховану Державною судовою адміністрацією страхову суму у розмірі річного грошового забезпечення по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів, передбаченому ч.З ст.45 Закону України «Про статус суддів» у сумі і 08 252 гривні.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м.Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження і одночасно направлення копії апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя