Справа № 147/291/17
Суддя: Волошин І. А.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/291/17
Провадження № 2-а/147/34/17
ПОСТАНОВА

іменем України

05.09.2017 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Свистун А.П.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Зарванського Василя Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №04/52 від 20.03.2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області 20.03.2017 року розглянуто протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.153 КУпАП. За результатами розгляду державним інспектором з охорони навколишнього природного у Вінницькій області ОСОБА_2 20.03.2017 року було винесено постанову №04/52, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Позивач вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно, всупереч діючому законодавству, а тому підлягає скасуванню судом, як незаконна, зі слідуючих підстав: ОСОБА_1 має у власності бензопилу та навики порізки дерев і тому на прохання жителів с. В-Стратіївка ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інших 10.03.2017 року зрізав дерево горіха, що росло на краю земельної ділянки ОСОБА_3 та заважав проходу та проїзду по вул. Кірова с. В-Стратіївка. На запитання щодо дозвільних документів сільської ради на порізку даного древа вказаними особами йому було пред'явлено акт Гордіївської сільської ради, яким зобов'язано вищезазначених громадян зрізати дерево. Однак гр. ОСОБА_7 з яким він перебуває в неприязних стосунках написав до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області скаргу з приводу зрізаного горіха і 14.03.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_2 відносно позивача було складено адміністративний протокол за ст.153 КУпАП. Під час складання протоколу ОСОБА_2 він пояснив, що з приводу зрізаного горіха є акт Гордіївської сільської ради, яким зобов'язано ряд жителів вул. Кірова с.В-Стратіївка зрізати його, так як він заважав проїзду та проходу по вулиці. Аналогічне пояснення ним було занесено до протоколу та пред'явлено акт Гордіївської сільської ради від 04.07.2016 року. Інспектор до уваги пояснення не взяв, зіславшись на необхідність вирішення скарги ОСОБА_7 шляхом складання протоколу.

В подальшому 20.03.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_2 розглянуто протокол та накладено на ОСОБА_1 максимальне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 гривень.

Однак при розгляді складеного протоколу про адміністративне правопорушення за ст.153 КУпАП державний інспектор з охорони навколишнього природного у Вінницькій області ОСОБА_2 грубо проігнорував вимоги ст.278,280 КУпАП, не розглянув клопотання про закриття провадження у справі про амін. правопорушення, проігнорував акт Гордіївської сільської ради від 04.07.2016 року та призначив максимальне покарання передбачене санкцією ст.153 КУпАП.

Вважає, що його дії щодо зрізання дерева були санкціоновані Гордіївською сільською радою у вигляді акта від 04.07.2016 року та викликані суспільною необхідністю, тобто його дії не можна вважати протиправними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив суд за обставин, викладених в позові, його задовольнити. Додатково суду пояснив, що він, діяв лише в корисних цілях, адже мав намір допомогти сусідам для того, щоб очистити проїзд. Він знав про існування акту, яким зобов`язано зрізати дерева. Він не відмовляється від того, що зрізав даний горіх, однак думав, що діє правомірно, адже був акт. Просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надані суду заперечення підтримав повністю, додатково пояснивши, що відповідно до п. 4.2 Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого Наказом Держекоінспекції № 136 від 12.12.2011 року, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами вимог природоохоронного законодавства.

Відтак, безпідставними є звинувачення позивача, щодо лише сільська рада, відповідно до ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування» має повноваження щодо здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства.

Зокрема, ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено повноваження Держекоінспекції щодо державного контролю охорони навколишнього природного середовища, а також статтею 19 Закону визначено компетенцію виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Згідно пункту 3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах", затверджених постановою КМ України від 01.08.2006 року № 1045 видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється, зокрема, за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою.

Акт від 04.07.2016 року не є дозвільним документом, який дає право позивачу здійснювати порубку зелених насаджень на території населеного пункту с. Велика Стратіївка територія Гордіївської сільської ради Тростянецького району. Дозволом є лише ордер, виданий виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Вище перерахованих документів (акта обстеження стану зелених насаджень, рішення виконавчого органу сільської ради, ордеру) в ході перевірки позивачем пред'явлено не було, що є порушенням вимог ст, ст. 5, 10 Закону України «Про рослинний світ», та пункту 4 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» пункту 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах.

Відтак, держінспектором правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП «знищення або пошкодження зелених насаджень або Інших об'єктів озеленення населених пунктів», оскільки дозвільних документів у позивача на порубку горіха діаметром пня 30 см. не було. Клопотання, на яке посилається позивач у своїй позовній заяві не може братися до уваги судом як відсутність протиправних дій позивача, оскільки дане клопотання адресоване начальнику Держекоінспекції, не є тим документом, який звільняє позивача від адміністративної відповідальності за порубку дерева без наявності дозвільного документа(ордера). Просив в задоволенні позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що працює головою сільської ради. Дійсно 04.07.2016 року комісією в його складі та членів комісії було обстежено дорогу по вул..Кірова с.В.Стратіївка. В результаті складено акт, яким зобов`язано ОСОБА_7 забрати шлагбаум, а громадянам, котрі проживають на тій ділянці зрізати горіх та гілки, що заважають проїзду. В свою чергу сільська рада зобов'язана виділити кошти на ремонт дороги. В даному акті мова не стосувалась безпосередньо ОСОБА_1 Чому він зрізав дерево він не знає. Взагалі даний акт носить рекомендаційний характер щодо зрізання дерев, адже без відповідних документів, які видає Екологічна інспекція людина не має право зрізати дерева на території загального користування. Коли складався акт представника інспекції не було.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд виходить з того, що при вирішенні даного спору врахуванню підлягають приписи частини 1 статті 11 КАС України щодо здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, частинами 4 та 5 зазначеної статті на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; зобов'язує суд запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Судом встановлено, що 14.03.2017 року головним спеціалістом відділу екологічного контролю природно-заповітного фонду, рослинного та тваринного світу ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №006619 за порушення ст.153 КУпАП, та ст.40 Закону України «Про рослинний світ» на підставі якого цим же інспектором 20.03.2017 року винесено постанову про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, а саме: за самовільну, без дозвільних документів на право знесення дерев, порубку зелених насаджень - дерева породи горіх діаметром пня 30см.-1шт. на території Гордіївської сільської ради Тросянецького району села Велика Стратіївка по вул.Кірова, біля будинку №3. На нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень.(а.с.5,6).

Стаття 153 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників та інших об'єктів озеленення в населених пунктах.

Відповідно до п.4.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 року №105, об'єкти благоустрою зеленого господарства використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони і утримання відповідно до цих Правил.

Відповідно до п. 4.2 зазначених Правил на об'єктах благоустрою зеленого господарства забороняється, зокрема, самовільно пошкоджувати дерева, кущі, квітники, газони.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснив порубку зелених насаджень села Велика Стратіївка Тростянецького району, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 153 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення даного правопорушення прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень останнього.

Позивач стверджує, що зрізав дерево породи горіх лише після того, як отримав дозвіл у органу місцевого самоврядування, а саме акту від 04.07.2016 року підписаного Гордіївським сільським головою та землевпорядником Гордіївської сільської ради, скріплений гербовою печаткою, яким жителів вул.Кірова с.В-Стратіївка було зобов'язано зрізати горіх, який заважав руху транспорту.

Відповідно до ст.33 Закону України „Про місцеве самоврядування" виконавчим органам сільських рад надані делеговані повноваження у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, а саме здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Крім того, відповідно до п. 4.2 Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого Наказом Держекоінспекції № 136 від 12.12.2011 року, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами вимог природоохоронного законодавства.

Отже, дійсно безпідставними є твердження позивача, щодо того, що лише сільська рада, відповідно до ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування» має повноваження щодо здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства.

Зокрема, ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено повноваження Держекоінспекції щодо державного контролю охорони навколишнього природного середовища, а також статтею 19 Закону визначено компетенцію виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Згідно пункту 3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах", затверджених постановою КМ України від 01.08.2006 року № 1045 видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється, зокрема, за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою.

Позивачем в якості доказу надання дозволу на порубку дерев надано суду акт від 04.07.2016 року підписаний сільським головою ОСОБА_8, землевпорядником ОСОБА_9, громадянами(а.с.4). В даному акті «було вирішено зобов'язати гр..ОСОБА_7 в 5-денний термін забрати шлагбаум. Даним громадянам зрізати горіх, який заважає руху транспорту та обрізати гілля горіхів вздовж дороги».

Акт від 04.07.2016 року не є дозвільним документом, який дає право позивачу здійснювати порубку зелених насаджень на території населеного пункту с. Велика Стратіївка територія Гордіївської сільської ради Тростянецького району. Дозволом є лише ордер, виданий виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до пункту 2 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах", затверджених постановою КМ України від 01.08.2006 року № 1045, Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства затверджено зразки акта обстеження зелених насаджень і ордера на їх видалення, методику визначення відновної вартості зелених насаджень.

Зразок акта обстеження затверджено Наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України № 127 від 12.05,2009 року «Методики визначення відновної вартості зелених насаджень».

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 акта обстеження стану зелених насаджень, рішення виконавчого органу сільської ради, ордеру у останнього не було, що є порушенням вимог ст, ст. 5, 10 Закону України «Про рослинний світ», та пункту 4 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» пункту 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах.

Відтак, держінспектором правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП.

Твердження позивача про накладення на нього максимального адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. не відповідає дійсності, оскільки ст.153 КУпАП передбачено, що за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення в населених пунктах, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об'єктами озеленення, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів походів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб - підприємців від тридцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, даною статтею передбачено штраф від 170 грн. до 510 грн. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення № 04/52 від 20.03.2017 року на позивача накладено мінімальний штраф у розмірі 170 грн.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Про час і місце розгляду справи позивача було вчасно повідомлено, про що свідчить особистий підпис позивача у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення № 006619 від 14.03.2017 р. У протоколі позивачем особисто надано пояснення, якими підтверджено вчинене ним правопорушення. Тобто неявка позивача на розгляд протоколу являється добровільним волевиявленням особи, та постанова винесена у відсутності даної особи не порушує її законних прав.

Акт від 04.07.2016 року за підписом сільського голови, землевпорядника та громадян, не с дозвільним документом, який дає право проводити знесення зелених насаджень. Це лише перший етап у процесі отримання ордеру на порізку дерев, згідно «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах", затверджених постановою КМ України від 01.08.2006 року № 1045. Крім того, даний факт підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_8

Відтак, фіксування державним інспектором з ОНПС у Вінницькій області фактів порушення вимог природоохоронного законодавства та подальше притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, жодною мірою не містить ознак упередженості, і є ні чим іншим, як чітким дотриманням покладених на інспекторів службових обов'язків.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що він не вчиняв даного правопорушення. Такі твердження позивача суд не приймає до уваги, та розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що диспозиція статті 153 КУпАП не вимагає встановлення кількості вирубаних дерев, зелених насаджень.

Таким чином, постанова інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є законною та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 153, 251, 252, 287, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 5, 7, 9, 10, 11, 17, 18, 99,100, 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя