Справа № 804/3632/17
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 р. Справа № 804/3632/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що митному органу як на момент здійснення митного оформлення, так і протягом дії гарантійних зобов'язань надані всі обов'язкові та додатково запитувані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, обраний метод її визначення та складові. Зазначено, що приймаючи рішення про коригування митної вартості, Одеська митниця діяла всупереч законодавству України з питань митної справи, застосовуючи формальний та необгрунтований підхід, без аналізу поданих документів. Рішення про коригування митної вартості базується виключено на припущеннях контролюючого органу, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.
Представник позивача подав заяву про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача проти позову заперечував, у запереченнях проти адміністративного позову зазначив, що під час митного оформлення декларантом були подані документи, які містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Дані розбіжності не були усунуті декларантом під час подання додаткових документів, у зв'язку з чим було прийнято рішення про коригування митної вартості. Зазначено, що у рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обгрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Тобто, Одеська митниця ДФС діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову ТОВ «Вереск».
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ТОВ «Вереск» в особі ПП «АІД Імпорт» 05.12.2016 року до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС була подана до митного оформлення електронна митна декларація «ІМ 40 ДЕ» на товар «тканина виготовлена з синтетичних поліпропіленових, стрічкових (плоских) комплексних ниток білого кольору, без покриття та ламінування, полотняного переплетіння, без ворсу, використовується для виробництва лайнер-бегів», якій присвоєно номер 500060006/2016/022997.
Митна вартість товару була визначено позивачем самостійно за основним методом (за ціною договору (контракту) у відповідності до умов контракту № 01/09-2016 від 01.09.2016 року, специфікації № 1 до контракту, інвойсу № СLTARP16-LLC001 від 01.09.2016 року. Поставка товару здійснювалась на умовах FOB Qingdao.
Контролюючим органом було зазначено, що подані декларантом документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей що підтверджують числові значення складової митної вартості товарів, у зв'язку з чим була висунута вимога протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.
У зв'язку з чим товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання для подальшого підтвердження заявленої декларантом митної вартості за митною декларацією «ІМ 40 ДЕ» від 10.12.2016 року № 500060006/2016/023481.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 МК України декларантом має право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.
Як було зазначено вище, ТОВ «Вереск» в особі ПП «АІД Імпорт» 05.12.2016 року до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС була подана до митного оформлення електронна митна декларація «ІМ 40 ДЕ» на товар «тканина виготовлена з синтетичних поліпропіленових, стрічкових (плоских) комплексних ниток білого кольору, без покриття та ламінування, полотняного переплетіння, без ворсу, використовується для виробництва лайнер-бегів», які присвоєно номер 500060006/2016/022997.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як було зазначено вище, митна вартість товару була визначено позивачем самостійно за основним методом (за ціною договору (контракту) у відповідності до умов контракту № 01/09-2016 від 01.09.2016 року, специфікації № 1 до контракту, інвойсу № СLTARP16-LLC001 від 01.09.2016 року. Поставка товару здійснювалась на умовах FOB Qingdao.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Контролюючим органом під час візуального контролю для підтвердження заявленої митної вартості документів встановлено, що у вказаних документах містяться розбіжності та не містяться усі відомості, що підтверджують числові значення складової митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, а саме:
1. Відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням.
Згідно п. 5.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.09.2016 року № 01/09-2016 витрати на тару та пакування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару.
2. Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів.
Відповідно до п. 6.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.09.2016 року № 01/09-2016 поставка товару здійснюється на умовах FOB QINGDAO. Згідно документу, що підтверджує вартість перевезення від 28.11.2016 року № 15 вартість доставки товару становить 17 600 грн. Дана вартість не включає вартість страхування товару. Інформація щодо здійснення/не здійснення страхування та його вартість у разі здійснення відсутня, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.
3. В наданих до митного оформлення банківських платіжних документах відсутнє посилання на інвойс (проформу інвойсу), що унеможливлює ідентифікацію зазначеної передплати з оцінюваними товарами.
5. У наданому плайс-листі від виробника відсутня інформація щодо умов поставки з урахуванням яких надається цінова пропозиція та не зазначено протягом якого періоду буде чинна дана інформація.
На підставі вищевикладеного, Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10-ти календарних днів податкових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:
- Каталоги, специфікації виробника товару;
- Виписка з бухгалтерської документації;
- Якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Крім того, у відповідності до ст. 254 МК України декларанту позивача запропоновано надати переклад копії митної декларації країни відправлення українською. Також декларанту позивача повідомлено, що відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31.03.2015 року по справі № 21-127а15 висловлено правовий висновок, відповідно до якого митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Проаналізувавши доводи контролюючого органу щодо наявності в наданих до митного оформлення документах розбіжностей та відсутності в них усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару, суд зазначає, що доводи контролюючого органу є необгрунтованими у зв'язку з наступним.
Так в п. 5.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.09.2016 року № 01/09-2016 витрати на тару та пакування включені у вартість товару. Ціна товару у інвойсі та специфікації визначена продавцем відповідно до умов контракту з урахуванням вказаних витрат та сплачена покупцем в повному обсязі.
Суд зазначає, що відповідно до п. 6.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.09.2016 року № 01/09-2016 поставка товару здійснюється на умовах FOB QINGDAO згідно Інкотермс 2010, відповідно до яких як на продавця, так і на покупця не покладено обов'язаток укладати договори страхування на товар. Якщо страхування не здійснювалось - то декларант не повинен доводити цей факт. Декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов'язані з витратами та які, на його думку входять до митної вартості товарів.
Окрім того, згідно з довідкою від 28.11.2016 року № 15 вартість доставки товару становить 17 600 грн., дана вартість не включає вартість страхування товару.
Суд зазначає, що сплата за поставлений товар була здійснена платіжними дорученнями від 13.09.2016 року № 1, від 27.10.2016 року № 4. В графі 70 даних платіжних доручень є посилання на контракт від 01.09.2016 року № 01/09-2016.
Окрім того, позивачем були надані виписка з бухгалтерської документації ТОВ "Вереск" щодо здійснення оплати за контрактом від 01.09.2016 року № 01/09-2016, специфікацію № 1 до контракту, інвойс від 01.09.2016 року № CLTARP16-LLC001.
Також до митного оформлення було проведене контрольне зважування, за результатами якого оформлено акт від 02.12.2016 року. Всі відомості щодо ваги визначені вірно та зауважень у посадової особи митниці з цього приводу не виникло. Більше того, така підстава не впливає на числовий обрахунок митної вартості.
Також суд зазначає, що прайс-лист виробника оформлюється у довільній формі самим виробником. Чинним законодавством не зобов'язано декларанта надавати прайс-лист відповідної форми з відповідною інформацією.
Тобто, декларантом були подані необхідні документи відповідно до МК України для визначення митної вартості товару та зазначено, що витрати на тару та пакування включались у вартість товару, страхування не здійснювалось. Надані декларантом документи підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена. В свою чергу, контролюючим органом не наведено обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. У зв'язку з чим Одеською митницею ДФС неправомірно було зобов'язано декларанта надати додаткові документи.
Окрім того, після надання додаткових документів та їх аналізу контролюючий орган зазначив, що у наданому плайс-листі від виробника відсутня інформація щодо умов поставки з урахуванням яких надається цінова пропозиція та не зазначено протягом якого періоду буде чинна дана інформація. Дані обставини також зазначені в самому рішенні про коригування митної вартості товару.
Тобто, підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару є відсутність в прайс-листі інформації щодо умов поставки з урахуванням яких надається цінова пропозиція та не зазначення протягом якого періоду буде чинна дана інформація.
Суд зазначає, що дані доводи контролюючого органу носять характер припущень, є незаконним та необгрунтованими.
На підставі вищевикладеного, Одеська митниця ДФС не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Присудити із Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Вереск» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3 200 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Гончарова