Справа № 804/400/16
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 р. Справа № 804/400/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКоренева А.О.
при секретаріГолод К.Д.
позивача - ОСОБА_3 представника відповідача - Левшиної Ю.Ю. представника відповідача - Карпенко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Дніпропетровської області про скасування наказу та зобов'язання вчинити дії
18 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Дніпропетровської області, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області № 2750 к від 14 грудня 2015 року щодо звільнення ОСОБА_3 з посади прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; поновити ОСОБА_3 на роботі в органах прокуратури Дніпропетровської області; поновити ОСОБА_3. на посаді рівнозначній тій, яку він займав до звільнення, та яка існує на даний момент; стягнути на користь позивача з прокуратури Дніпропетровської області середній заробіток за час вимушеного прогулу. Постанову суду в частині поновлення мене на посаді, рівнозначній займаній, допустити до негайного виконання. Постанову суду в частині стягнення з прокуратури Дніпропетровської області на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі наказу прокурора Дніпропетровської області № 1410-к від 29.07.2011 року позивач був призначений на посаду стажиста на посаду помічника Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області, та з моменту прийому позивача на роботу між ним та відповідачем, виникли трудові відносини. Згідно наказу прокурора Дніпропетровської області № 3075к від 14.11.13 року позивач переведений на посаду прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Наказом прокурора Дніпропетровської області № 2750к від 14 грудня 2015 року звільнено із займаної посади та з органів прокуратури з 14 грудня 2015 року, в зв'язку із реорганізацією органу прокуратури.
Зазначений наказ винесено на підставі наказу Генерального прокурора України № 76 ш від 23.09.2015 року, попередження від 25.09.2015 року та рейтингового списку кандидатів для зайняття посад прокурорів Криворізької місцевої прокуратури № 3. На думку ОСОБА_3, відповідач, звільнивши його з посади прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та з органів прокуратури на підставі пункту 1.1 частини 1 статті 40 КЗпП України та пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» порушив норми трудового законодавства, оскільки звільнення у зв'язку з реорганізацією передбачає певний порядок, який встановлений ст. 42 КЗпП України, який відповідачем не дотримано, зокрема переважне право на залишення на роботі.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року справу було прийнято до провадження судді Коренева А.О. та призначено у судове засідання.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтрима в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, а також надали до матеріалів справи письмові заперечення в обґрунтування яких зазначено, що Наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 №76 ш у зв'язку з утворенням з 15.12.2015 місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, виключено у штатному розпису прокуратури Дніпропетровської області ряд міських, районних, міжрайонних прокуратур та встановлено тринадцять місцевих прокуратур, у тому числі Криворізьку місцеву прокуратуру №3. Також, зазначеним наказом затверджено штатні розписи новоутворених місцевих прокуратур, зокрема Криворізької місцевої прокуратури №3, територіальна юрисдикція, якої визначена Законом України «Про прокуратуру». З урахуванням викладеного, всім працівникам міських, міжрайонних, районних прокуратур області вручено попередження про звільнення. ОСОБА_3 попередження про майбутнє звільнення у разі не проходження або не успішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015, було вручено 25.09.2015. Так, згідно зі ст.28 Закону добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим ч.1 та 5 ст.27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту. Відповідно до положень п.п. «в» п. 5-1 розд. XIII «Перехідні положення» Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються особи, які на день набрання чинності Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.
Позивачем не було набрано необхідну кількість балів для зайняття посади у місцевій прокуратурі, де рейтинговий бал складав 96,7 балів, в той час як у ОСОБА_3 був рейтинговий бал 89,7. Відповідач вважає, що оскаржуваний наказ прокурора Дніпропетровської області № 2750к від 14 грудня 2015 року щодо звільнення ОСОБА_3 з посади з посади прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та органів прокуратури Дніпропетровської області є правомірним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, , представників відповідача, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
15 липня 2015 року, набрав чинності новий Закон України «Про прокуратуру», який був прийнтятий парламентом 14 жовтня 2014 року.
Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697-VII), розпочато процес системного реформування органів прокуратури України, у тому числі, запроваджено ряд принципово нових підходів до питань призначення на посади прокурорів місцевої прокуратури, основою якого є якісне оновлення керівного та кадрового складу.
Згідно із статтею 28 Закону № 1697-VII, добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим частиною 1 та 5 статті 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту.
Відповідно до положень підпункту «в» пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 1697-VII прокурорами місцевих прокуратур призначаються особи, які на день набрання чинності Законом № 1697-VII працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.
Згідно з Порядком проведення тестування для зайняття посад прокурора місцевої прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України №98 від 20 липня 2015 року (далі - Порядок) саме тестування забезпечує умови для об'єктивного і неупередженого з'ясування спроможності кандидатів за своїми професійними та особистими якостями виконувати службові обов'язки на посадах прокурорів місцевих прокуратур.
У зв'язку з утворенням з 15 грудня 2015 року місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, на виконання вищевказаних вимог, наказом Генерального прокурора України №76ш від 23 вересня 2015 року у штатному розпису прокуратури Дніпропетровської області виключено ряд міських, районних, міжрайонних прокуратур та встановлено тринадцять місцевих прокуратур, у тому числі Дніпропетровську місцеву прокуратуру №1, під територіальну юрисдикцію якої підпадає: Амур-Нижньодніпровський, Індустріальний, Самарський район м. Дніпропетровська.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 липня 2011 року наказом № 1410-к прокурора Дніпропетровської області, позивач призначений на посаду стажиста на посаду помічника Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області.
Наказом прокурора Дніпропетровської області № 3075-к від 14.11.13 року позивач переведений на посаду прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
14 грудня 2015 року відповідно до наказу № 2750-к, прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 звільнений з посади прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та органів прокуратури, у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури.
Суд звертає увагу на той факт, що всім працівникам міських, міжрайонних, районних прокуратур області у вересні 2015 року було вручено попередження про звільнення, в тому числі і позивачу вручено попередження про майбутнє звільнення у разі непроходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі 25 вересня 2015 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось позивачем у судовому засіданні.
Отже, позивач був належним чином повідомлений про майбутнє звільнення у разі непроходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі.
Розділом XIII Порядку визначено порядок формування рейтингу та призначення кандидата на посаду прокурора місцевої прокуратури.
Так, відповідно до вимог пункту 9.1 Порядку рейтинговий список формується робочою групою окремо для кожної місцевої прокуратури за загальним для двох тестів підсумковим балом - від більшого до меншого.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами тестування ОСОБА_3 набрав 89,7 балів та відповідно до рейтингового списку Криворізької місцевої прокуратури № 3 за результатами підсумкового балу ОСОБА_3. зайняв 37 позицію, в той час як рейтинговий бал, який би дозволив претендувати на подальшу роботу у місцевій прокуратурі склав 96,7 балів (33 позиція у рейтинговому списку).
Так, Законом України «Про прокуратуру» передбачено, що зайняття особою посади в органах прокуратури вимагає, зокрема успішного проходження кваліфікаційному іспиту.
Пунктом 3.16 Порядку визначено, що на підставі відомостей про результати тестування, робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо. Рейтинговий список кандидатів оприлюднюється на офіційному веб - сайті відповідної регіональної прокуратури після закінчення тестування (п.3.18 Порядку).
Рішення щодо результатів тестування може бути оскаржене до робочої групи, а рішення робочої групи може бути оскаржене до суду (п.8.1-8.7 Порядку).

Суд зазначає, що позивач правом на оскарження порядку проходження тестування та їх результатів до Дніпропетровської робочої групи не скористався, що свідчить про його згоду з результатами тестування та зайнятою у рейтингу позицією.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України № 76т від 23.09.2015 штатна чисельність працівників Криворізької місцевої прокуратури №3 складає 37 одиниць із них: керівник -1, перший заступник керівника - 1, заступник керівника -2, прокурор - 27, головний спеціаліст з питань захисту державних таємниць -2, спеціаліст І категорії -2, водій -1, прибиральник службових приміщень - 1.

Враховуючи, що необхідний рейтинговий бал - 96,7, який би дозволяв позивачу претендувати на роботу у місцевій прокуратурі, ним не набрано, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача законних підстав пропонувати позивачу переведення на іншу посаду в новоутвореній прокуратурі.

За таких обставин, відповідач приймаючи наказ № 2750-к від 14 грудня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, діяв на підставах та в межах закону.

Посилання позивача на порушення відповідачем норм КЗпП України при звільненні його з посади є безпідставним, оскільки порядок призначення прокурорів місцевих прокуратур, які на день чинності Законом № 1697-VII, працювали у міських, районних, міжрайонних, у містах прокуратурах, визначено цим Законом та Порядком № 98. За цими нормативними актами, які є спеціальними у порівнянні з нормами КЗпП, умовою призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру, є успішне проходження тестування, а така умова позивачем не виконана, у зв'язку з чим у відповідача не виникло обов'язку працевлаштовувати позивача в новоутвореній місцевій прокуратурі.

Частиною другою статті 40 КЗпП визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника на іншу роботу.

Відповідно до частин першої і третьої статті 49-2 КЗпП, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, посилання ОСОБА_3 на те, що йому не запропонували посади прокурора в іншій прокуратурі, судом не беруться до уваги та є безпідставними, оскільки претендувати на посаду в іншій місцевій прокуратурі може працівник, який раніше працював в такій прокуратурі до її реформування.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу. Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 був правомірно звільнений з посади прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та з органів прокуратури, у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури, згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України та пунктом 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, у повному обсязі.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Прокуратури Дніпропетровської області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя А.О. Коренев