Справа № 185/2603/17(2-а/185/240/17)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2017 року справа № 185/2603/17(2-а/185/240/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Павлоградького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Павлоградького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 22.03.2017 року та просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії за віком, починаючи з 03.01.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014, 2015, 2016 роки, що передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

В позові посилався на те, що він перебуває на пенсійному обліку з 19.01.1995 року та отримує на теперішній час пенсію за віком відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.01.2017 року в розмірі 3741грн. на пенсію за віком він був переведений на підставі його заяви, до 03.01.2017 року він знаходився на пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» з 06.08.2003 року. Зазначив, що серпня 2003 він знаходився на пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». Вважає, що ця пенсія була обчислена за формулою, передбаченою для Закону України «Про державну службу» (без застосування показника середньої заробітної плати) яку він отримував до січня 2017 року, а лише з січня 2017 року на підставі його заяви йому була призначена пенсія за віком відповідно до ст. 13 «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що при розрахунку його пенсії за віком станом на 01.01.2017 року Управління пенсійного фонду не правильно застосувало середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, яка складає 1197,91грн. Натомість, правильним є застосування показника середньої заробітної плати не за 2007 рік, а за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014, 2015, 216 роки.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з застосування при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014, 2015, 2016 роки, що передбачено статтею 40 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язано здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви від 03 січня 2017 року із застосуванням положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 03 січня 2017 року та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що пенсія позивачу призначена за іншим законом ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому пенсія, призначена за іншим законом надає позивачу право на застосування показника середньої заробітної плати не за 2007 рік, а за три календарні роки, що передують року звернення за призначення пенсії. Оскільки позивач за призначенням пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше в січні 2017 року, то слід застосувати показник середньої заробітної плати не за 2007 рік, а за три календарні роки, що передують року звернення за призначення пенсії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Павлоградським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що позивач перебуває на обліку в УПФ з 19.01.1995 року, отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання. На підставі особистої заяви ОСОБА_2 від 13.04.1998 року, його переведено на пенсію за віком відповідно до закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року. На підставі особистої заяви ОСОБА_2 від 25.12.2000 року, його переведено на пенсію за віком відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». На підставі особистої заяви ОСОБА_2 від 06.08.2003 року, його переведено на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». На підставі особистої заяви ОСОБА_2 від 03.01.2017 року, його переведено на пенсію за віком відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначає, що законодавство України не передбачає призначення пенсії більше одного разу, тому будь-який перехід з одного виду пенсії на інший, після первинного призначення може бути здійснено лише як переведення з даного виду пенсії на інший відповідно до ст. 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія ОСОБА_2 призначена, перерахована та виплачується відповідно до вимог закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Тернівському відділі з питань призначення та перерахунку пенсій Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 19.01.1995 року, йому було призначено пенсію по інвалідності, ІІІ група внаслідок професійного захворювання.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 13.04.1998 року його переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року.

З 25 грудня 2000 року ОСОБА_2 переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (за його заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

З 06 серпня 2003 року ОСОБА_2 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (за його заявою).

03.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

На підставі вказаної заяви позивача від 03.01.2017 року його було переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області листом вих. М/27 від 21.03.2017 року відмовило позивачу в перерахунку пенсії та повідомило ОСОБА_2 про те, що при переведенні на інший вид пенсії до розрахунку заробітної плати було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік - 1197,91 грн. Загальний розмір пенсійної виплати на 01.03.2017 року становить 1310 грн. 34 коп.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно матеріалів справи позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5); в Посвідченні серія НОМЕР_1 що видане 18.12.2001 року, визначено вид пенсії ОСОБА_2 -за віком (а.с. 6).

В силу Розпорядження №108621 від 09.03.2017 року визначено вид пенсії ОСОБА_2 - за віком; умови призначення пенсії - робота за Списком 1; заробіток з 01.05.2012 року - 1957,55; 80% заробіток для шахтарів - 1566,04; кількість місяців в розрахунку заробітку - 24; дата перерахунку 03.01.2017 попереднього 25.12.2000; вид перерахунку - перерахунок через зміну надбавки; заявник - не працює. Крім іншого в зазначеному розпорядженні наведено розрахунок пенсії (за новою формулою): коефіцієнт стажу - 0,49583 - 595 міс.; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,66938; розмір пенсії за віком - 1310,34; доплата за понаднормативний стаж - 229,28 - за 24 роки; загальний розмір пенсії за віком - 1609,62. Призначено щомісячно з 01.01.2017 всього 3741грн. (пенсії 1609,62грн. та доплати 2131,38грн.) (а.с. 7).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно матеріалів справи Управлінням ПФУ при розрахунку пенсії позивача станом на 01.01.2017 року застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, яка складає 1197грн.91коп.; коефіцієнт стажу з урахуванням коефіцієнту підвищення 1,35 становить 0,66938; коефіцієнт заробітної плати після оптимізації - 1,63414 (1,63414 х 1197,91 х 0,66938 = 1310,34). Слід зазначити, що 1310,34 грн. - це розмір пенсії за віком, розрахований з застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік. Загальний розмір пенсійної виплати позивача станом на 01.01.2017 року становить 3741грн.

При цьому, пенсія позивачу розрахована за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 року.

Позивач не погоджується з тим, що йому розмір пенсії за віком розраховано із застосуванням середньої заробітної плати за 2007 рік в розмірі 1197грн.91коп., вважаючи, що слід застосовувати розмір середньої заробітної плати не за 2007 рік, а за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що з 19.01.1995 року відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення" пенсію позивачу було призначено по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.

Надалі, відповідно до заяв позивача, його переводили на:

- пенсію за віком відповідно до закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (заява від 13.04.1998 року);

- на пенсію за віком відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (заява від 25.12.2000 року);

- на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» (заява від 06.08.2003 року);

- пенсію за віком відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», (заява від 03.01.2017 року)

Так, 03.01.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Станом на день звернення (до 03.01.2017) він отримував пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачу з 1998 року вже була призначена пенсія за віком.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з приписами частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), на інший вид пенсії. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позивачувже була призначена пенсія за віком (пенсія за віком передбачена ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), при цьому, діючим законодавством України не передбачено призначення пенсії іще раз, якщо вона вже призначена.

Тому не можна погодитися з висновком суду першої інстанції, що позивач звернувся вперше до органів ПФУ для призначення пенсії за віком.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача, що пенсія позивачу вже перерахована та виплачується відповідно до вимог закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Будь-який перехід з одного виду пенсії на інший, після первинного призначення пенсії може бути здійснено лише як переведення з даного виду пенсії на інший відповідно до ст. 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності застосування положень частини 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» під час перерахунку пенсії позивачу.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, на яку посилається суд першої інстанції - не відноситься до даних правовідносин, оскільки в зазначеній постанові ВСУ розглянув питання про призначення пенсії за вислугу років в силу Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та призначення пенсії за віком в силу Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не містить такого виду пенсії, як за вислугу років. В нашому ж випадку пенсія за віком вже була призначена позивачу.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують обґрунтування, покладені в основу рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню. В задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська