Справа № 132/2133/17
Суддя: Аліменко Ю. О.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Калинівський районний суд Вінницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Калинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» Дочірнє підприємство «Вінницький облавтодор» філія «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» про визнання права на пільгову пенсію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» Дочірнє підприємство «Вінницький облавтодор» філія «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» про визнання права на пільгову пенсію.

Позов мотивований тим, що він в період з 13.06.2003 року по 20.06.2016 року (13 років 8 днів) працював варником бітуму АБЗ та бітум бази по 3-му розряу у філії «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Вінницький облавтодор», що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1. Трудовий стаж позивача, що дає право на пільгову пенсію, становить 13 років 8 днів. Загальний стаж роботи позивача складає понад 37 років.

Тому, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах. Право на пенсію згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Позивач звернувся за призначенням пенсії до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області. Загальний трудовий стаж становить понад 37 років, стаж роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить 13 років 8 днів. Однак, відповідач всупереч вимогам вищевказаного Закону незаконно відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії, посилаючись на те, що у нього відсутній необхідний пільговий стаж роботи, оскільки на підприємстві не проводилась атестація робочих місць. Тому період роботи з 31.10.2006 року по 25.05.2010 року неможливо зарахувати до пільгового стажу, який дає право на пільгову пенсію.

Таким чином, можна прийти до висновку, що відмова відповідача є неправомірною, не відповідає чинному законодавству України, та порушує права позивача на пенсійне забезпечення, а тому має бути визнана незаконною.

Позивач просить визнати бездіяльність Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо не нарахування ОСОБА_1 пільгової пенсії, неправомірною та такою, що порушує його законні права на отримання пільгової пенсії; визнати за ОСОБА_1 право на пільгову пенсію згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці; зобов'язати Козятинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як варнику бітуму, нарахувати та виплачувати її з 03 березня 2017 року довічно.

Позивач ОСОБА_1, до розгляду справи по суті в судовому засіданні, подав заяву, в якій просить розгляд по справі проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Однак від начальника управління надійшло заперечення, відповідно до якого позовні вимоги позивача не визнає з мотивів наведених в ньому.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги заявлені позивачем визнає та просить їх задоволити.

Відповідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи в її відсутність. Відповідно судовий розгляд справи при таких обставинах здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, в період з 13.06.2003 року по 20.06.2016 року (13 років 8 днів) працював варником бітуму АБЗ та бітум бази по 3-му розряу у філії «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Вінницький облавтодор», що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1. Трудовий стаж позивача, що дає право на пільгову пенсію, становить 13 років 8 днів. Загальний стаж роботи позивача складає понад 37 років.

Після досягнення 55-ти річного віку позивач ОСОБА_1 звернувся до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Для призначення пенсії ним були подані відповідні документи. Листом Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 98/03-27 від 06.07.2017 року, йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з тим, що відсутні умови п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме неможливо підтвердити стаж роботи позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки на підприємстві не проводилась атестація робочих місць.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII «громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом».

Стаття 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до п. б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/1 1731, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за № 383 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок), визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 (із змінами, внесеними згідно з постановою КМ України № 920 від 05.07.2006 року.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись в випадках неправильного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Разом з тим, судом встановлено, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 від 19.12.1979 року містить всі необхідні записи про період роботи позивача ОСОБА_1 варником бітуму АБЗ та бітум бази по 3-му розряу у філії «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Вінницький облавтодор».

Стаж роботи позивача на вказаній посаді, підтверджується копією трудової книжки, копією довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній № 37 від 16.032017 року, виданою філією «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Вінницький облавтодор»

Крім того, з огляду на положення ч. 2 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, суд дійшов висновку, що обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а у випадку її не проведення або неякісного проведення, або не передачі матеріалів атестації робочих на зберігання до архіву - відповідальність несуть керівники таких підприємств, установ організацій, а не особи, що на них працюють (працювали). Для призначення пенсії має значення лише стаж роботи та факт того, що особа займала конкретні посади

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У пункті 4 зазначеного Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Непроведення атестації робочих місць з вини адміністрації чи відсутність даних про атестацію робочого місця не може бути підставою для позбавлення позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Таким чином посилання відповідача на те, що не проведення атестації робочих місць є підставою для не зарахування періоду роботи позивача до пільгового стажу є неправомірним та не ґрунтується на вимогах закону, оскільки не проведення атестації не є виною працівника, а для призначення пенсії має значення лише стаж роботи та факт того, що особа займала конкретні посади.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до суб'єкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, 23, ч.1 ст. 24, ст. 46 Конституції України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст.8 Конституцією України.

Згідно ч.1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Враховуючи викладене та аналізуючи приведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 71, 94, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. 46 Конституції України, п. "б" ч. 1 ст. 13, ст. ст. 62, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо не нарахування ОСОБА_1 пільгової пенсії неправомірною та такою, що порушує його законні права на отримання пільгової пенсії.

Визнати за ОСОБА_1 право на пільгову пенсію згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення та Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці.

Зобов'язати Козятинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як варнику бітуму, нарахувати та виплачувати пільгову пенсію з 03 березня 2017 року довічно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Калинівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: