Справа № 199/3422/17
Суддя: Скрипник О. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3422/17
ПОСТАНОВА

іменем України

14.08.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: Скрипник О.Г.,

при секретарі судового засідання: Свириденку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі, про визнання бездіяльності та дій відповідача протиправними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпро з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача та скасувати рішення відповідача, викладене в листі № 998/03/15 від 28.12.2016 року про відмову провести позивачу перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року;

зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року із розрахунку 90% від грошового утримання судді у розмірі 29920 грн.00 коп. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-498-С від 13.12.2016 року, та виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року;

визнати протиправними дії відповідача відносно проведеного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з обмеженням максимальним розміром за цей період - 10740 грн., провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у період з 1 січня 2017 року по 4 січня 2017 року із розрахунку 90% від грошового утримання судді у розмірі 29920 грн.00 коп. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-498-С від 13.12.2016 року та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за один місяць-за грудень 2016 року у межах суми стягнення за один місяць з урахуванням різниці виплати за цей період часу.

Посилаючись на порушення відповідачем Конституційних прав на соціальне забезпечення, позивач прохала позов задовольнити.

До судового засідання 14 серпня 2017 року на 16 годину 00 хвилин позивач не прибула, в заяві прохала справу розглянути у її відсутність, позов підтримує.

До судового засідання 14 серпня 2017 року на 16 годину 00 хвилин представник відповідача не прибув, суду подав заяву, в якій прохав розгляд справи відкласти у зв'язку із його зайнятістю в іншому судовому процесі, доказів про розгляд іншої справи в іншому суді не надав.

Крім того, відповідач є юридичною особою та мав можливість направити в судове засідання іншого представника. Тому суд вважає неприбуття в судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу в судовому засіданні без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

З матеріалів справи убачається, що Постановою Верховної Ради України від 5 липня 2016 року №1434-У111 позивач була звільнена у відставку з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року №86/к відповідно до Постанови Верховної Ради України від 5 липня 2015 року №1434-У111 позивач була відрахована із складу суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку з виходом у відставку.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року з вересня 2016 року Лівобережним об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 24403 грн.50 коп.

Законом України «Про Державний бюджет в Україні на 2016 рік» передбачено, що з 1 грудня 2016 року мінімальна зарплата в Україні складає 1600 грн.

14 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з письмовою заявою та довідкою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року №7-498-С про підвищення розміру заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого судді на відповідній посаді, згідно якої, сума грошового забезпечення працюючого судді на відповідній посаді з 1 грудня 2016 року склала 29920 грн., про що у відділі звернень громадян АНД району розписалася уповноважена особа з датою 14 грудня 2016 року.

Законом України «Про Державний бюджет в Україні на 2016 рік» передбачено, що з 1 грудня 2016 року мінімальна зарплата в Україні складає 1600 грн.

14 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року №7-497-С в зв'язку з підвищенням судової винагороди працюючим суддям, згідно з якою заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01.12.2016 року становить 29920 грн., проте, листом за №998/03/15 від 28 грудня 2016 року, а не рішенням комісії УПФ, відповідачем було повідомлено позивачу про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року у зв'язку із не врегулюванням чинним законодавством проведення відповідних перерахунків.

Законодавством України не передбачається обмеження раніше призначеного та перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Про це свідчить судова практика. Не допускається обмеження прав суддів і Конституцією України тому, що Закони, які погіршують становище громадянина не мають зворотної дії в часі. А перерахунок повинен був бути проведеним саме з 1 грудня 2016 року!

При проведенні перерахунку з 1 грудня 2016 року автоматично йшов би перерахунок і в послідуючому у січні 2017 року без обмеженням його розміру.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Дія положень частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року по суті та змісту повинна бути застосована до спірних відносин позивача, до його права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), за загальним правилом, встановлюється шестимісячний строк, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право вимоги на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання виникло у позивача з 1 грудня 2016 року, до суду з позовом за захистом своїх прав вона звернулася 19 травня 2017 року у передбачений частиною 1 статті 99 КАС України шестимісячний строк.

Отже враховуючи зазначене, а також те, що згідно з довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 року, станом на 01 грудня 2016 року, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року збільшилась та становить 29920 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та скасування рішення відповідача, що викладено в листі за №998/03/15 від 28 грудня 2016 року про відмову позивачу провести перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року та зобов'язання відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в розмірі 29920,00 грн. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 року, та виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року.

Також суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та скасування рішення відповідача, викладеного в листі №998/03/15 від 28 грудня 2016 року про відмову позивачу провести перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року.

Підлягає задоволенню позов ОСОБА_1 і в частині зобов'язання Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року із розрахунку 90% від грошового утримання судді у розмірі 29920 грн.00 коп. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 року, та виплати щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням різниці, починаючи з 01.12.2016 року.

Суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі відносно проведеного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у період з 1 січня 2017 року по 4 січня 2017 року з обмеженням максимальним розміром за цей період - 10740 грн., скасувати це розпорядження та зобов'язати відповідача: провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у період з 1 січня 2017 року по 4 січня 2017 року із розрахунку 90% від грошового утримання судді у розмірі 29920 грн.00 коп. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 року та виплатити їй щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за один місяць-за грудень 2016 року у межах суми стягнення за один місяць з урахуванням різниці виплати за цей період часу.

Відповідно до п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір», Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору, на підставі ст.94 КАС України, стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп. з Державного бюджету.

Щодо доводів відповідача у листі від 28 грудня 2016 року про неможливість проведення перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року до врегулювання чинного законодавства в частині проведення відповідних перерахунків, суд ставиться критично, оскільки саме з 1 грудня 2016 року з боку чинного законодавства не було ніяких перепон для проведення відповідного перерахунку.

Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про заборону проведення перерахунку позивачу у період з 1 по 4 січня 2017 року згідно Закону №1402 (у редакції Закону №1774-УІІІ від 6 грудня 2016 року та обмеження її щомісячного грошового утримання розміром 10740 грн., оскільки у позивача виникло право на перерахунок саме з 1 грудня 2016 року, в цей час ніяких обмежень для проведення перерахунку суддям у відставці не існувало, що підтверджує відповідач у листі позивачу від 25 січня 2017 року.

Крім того, розмір раніше призначеного та перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не підлягає обмеженню, оскільки відповідно до вимог статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (в даному випадку в бік погіршення особи).

За таких обставин існують правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.,ст.69-71,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі, про визнання бездіяльності та дій відповідача протиправними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі та скасувати рішення Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі, викладеного в листі №998/03/15 від 28.12.2016 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 29920,00 грн. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 року, починаючи з 1 грудня 2016 року та виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі відносно проведеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у період з 1 січня 2017 року по 4 січня 2017 року з обмеженням максимальним розміром за цей період - 10740 грн.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі: провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у період з 1 січня 2017 року по 4 січня 2017 року із розрахунку 90% від грошового утримання судді у розмірі 28160 грн.00 коп. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 року та виплатити їй щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за один місяць-за грудень 2016 року у межах суми стягнення за один місяць з урахуванням різниці виплати за цей період часу.

Відповідно до п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір», Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору, на підставі ст.94 КАС України, стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп. з Державного бюджету.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.,ст.185-187 КАС України.

Суддя: О.Г. Скрипник