Справа № 821/1835/16
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1835/16

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Господарського суду Херсонської області, за участю третьої особи: Державна судова адміністрація України, про стягнення заборгованості по виплаті вихідної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Господарського суду Херсонської області, третя особа - Державна судова адміністрація України, про стягнення заборгованості по виплаті вихідної допомоги в сумі 69600 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про задоволення заявлених вимог, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції, зокрема, норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року № 1600-VIII ОСОБА_2 звільнено з посади судді Господарського суду Херсонської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Господарського суду Херсонської області від 03.10.2016 року № 01.02-02/12 позивача увільнено з посади судді Господарського суду Херсонської області 4 жовтня 2016 року на підставі наведеної постанови Верховної Ради України.

28.10.2016 року позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області із заявою про виплату йому вихідної допомоги у зв'язку із виходом у відставку в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою згідно ч. 1 ст. 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІI.

Листом від 01.11.2016 року № 01.01-16/7765/16 відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті вихідної допомоги, посилаючись на відсутність підстав для такої виплати.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволенні заявлених вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що датою виходу позивача у відставку є дата прийняття Верховною Радою України постанови про його звільнення з посади (22.09.2016 року), а не дата оприлюднення такої постанови. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на отримання вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІI, що набрав чинності 30.09.2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, з огляду на викладене.

Відповідно до ст. 111 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (чинного та в редакції на час прийняття постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року № 1600-VIII), суддя суду загальної юрисдикції може бути звільнений з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, визначених частиною п'ятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції.

Так, положеннями п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України (у вказаній редакції) визначено, що суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, зокрема, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Згідно статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (чинного та в редакції на час прийняття постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року № 1600-VIII) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

Частинами 2, 3 статті 122 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (чинного та в редакції на час прийняття постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року № 1600-VIII) передбачено, що питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок.

Повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Відповідно до частини 3 статті 7 Указу Президента України від 10.06.1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» акти Верховної Ради України, зокрема, постанови про призначення відповідно до законодавства на посади і звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

Також, статтею 138 Регламенту Верховної Ради України, затвердженого Законом України від 10.02.2010 року № 1861-VI, передбачено порядок прийняття постанов та інших актів Верховної Ради.

Зокрема, ч. 2 даної статті передбачено, що постанови Верховної Ради приймаються з конкретних питань з метою здійснення її установчої, організаційної, контрольної та інших функцій. Такі постанови Верховної Ради набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інше не передбачено самою постановою.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що прийняття рішень про звільнення судді у відставку відноситься до повноважень Верховної Ради України, рішення якої з цього питання набувають чинності в день їх прийняття.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивача звільнено з посади судді Господарського суду Херсонської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку, постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» № 1600-VIII, яка прийнята та відповідно набрала чинності 22.09.2016 року.

Таким чином, в даному випадку до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача (22 вересня 2016 року).

Водночас, редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, яка діяла станом на 22.09.2016 року, не передбачала право судді, який вийшов у відставку на отримання вихідної допомоги у розмірі 3 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Посилання позивача на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІI, частина 1 статті 143 якого передбачає право судді, який вийшов у відставку, на вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою, колегія суддів вважає є необґрунтованими, оскільки цей Закон набрав чинності 30.09.2016 року.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційно тлумачення цієї норми надано у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки позивача звільнено з посади судді у відставку постановою Верховної Ради України, що прийнята та набрала чинності 22.09.2016 року, та чинними на цю дату положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI не було передбачено виплати вихідної допомоги у розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою, то відсутні правові підстави для її стягнення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги повністю спростовуються наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Господарського суд Херсонської області, за участю третьої особи: Державна судова адміністрація України, про стягнення заборгованості по виплаті вихідної допомоги - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець