Справа № 815/3957/17
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3957/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.,

за участю сторін:

від позивача - Трощеновський О.В.(довіреність від 27.07.2017р. №1-Д),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІІР" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІІР" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.07.2017р. №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було здійснено документальну позапланову перевірку ТОВ «ДІІР», за результатами якої складено акт перевірки №623/15-32-14-02/38477260 від 14.06.2017р. на підставі висновків якої ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.07.2017р. №, №. Представник позивача не погоджується із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями від 06.07.2017р. посилаючись на те, що ПАТ «КБ «ГЛОБУС» повідомив відповідача про порушення позивачем законодавчо встановлених строків розрахунків за імпортними операціями при виконанні контракту від 15.04.2015 року, а 12.10.2015р. кошти по контракту від компанії STRASSMAYR SP. Z O.O. SP. KOMANDYTOWA в сумі 16000 Євро були повернуті на поточний валютний рахунок позивача в ПАТ «КБ «ГЛОБУС» та на те, що у разі якщо поставка товару за договором, здійснюються у період дії постанови правління Національного банку України, то на такі операції розповсюджуються вимоги щодо завершення цих операцій у 90-денний строк. Представник позивача, посилаючись на положення ст.250 ГПК та п.58.2 ст.58 Податкового кодексу України зазначав, що оскільки контролюючий орган був належним чином повідомлений про порушення товариством ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» листами від 04.08.2015р. та 01.09.2015р. та станом на 06.07.2017р. - строки, передбачені Господарським кодексом України, щодо застосування санкції вже сплинули. Разом з тим, представник позивача зазначив, що, на його думку, податкове повідомлення-рішення № є протиправним та підлягає скасуванню оскільки у податкового органу відсутні законні повноваження щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій, встановлених п.1 ст.16 Декрету №15-93,так як повноважним органом щодо застосування вказаних санкцій є Національний банк України.

Представник відповідача повідомлявся про день та час слухання справи однак у судове засідання не з'явився. Разом з тим, 28.08.2017р. до суду надійшли заперечення на адміністративний позов, згідно яких зазначено, що у період з 31.05.2017р. по 07.06.2017р. Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ДІІР» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконання зовнішньоекономічного контракту від 15.04.2015р. б/н за період з 29.04.2015р. по 12.10.2015р., за результатами якої складено акт перевірки від 14.06.2017р. №623/15-32-14-02-/38477260 у ході якої було встановлено порушення ТОВ«ДІІР»: ст.9 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині недотримання законодавчо встановлених термінів розрахунків при здійснені розрахунків за контрактом від 15.04.2015р. б/н , укладеним з компанією - нерезидентом STRASSMAYR SP. Z O.O. SP. KOMANDYTOWA (Республіка Польща) в сумі 16000,00Євро.; ст.5 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», п.7 Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою , затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 10.08.2015р. №281, в частині неперерахування позитивної курсової різниці до бюджету; ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та п.2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами» ТОВ «ДІІР» не подало до Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області декларацію про валютні цінності, доходи та майно, які належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.10.2015р. На підставі зазначених висновків акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017р. №, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 73547,79грн. та податкове повідомлення-рішення №, яким нараховані штрафні санкції, за неподання до контролюючого органу декларації про валютні цінності, доходи та майно, які належать резиденту України та знаходяться за її межами у розмірі 170,00грн.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові доказі по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У період з 31.05.2017р. по 07.06.2017р. Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ДІІР» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконання зовнішньоекономічного контракту від 15.04.2015р. б/н за період з 29.04.2015р. по 12.10.2015р., за результатами якої складено акт перевірки від 14.06.2017р. №623/15-32-14-02-/38477260.(а.с.24-29)

У ході перевірки було встановлено порушення ТОВ «ДІІР»:

- ст.9 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині недотримання законодавчо встановлених термінів розрахунків при здійснені розрахунків за контрактом від 15.04.2015р. б/н , укладеним з компанією - нерезидентом STRASSMAYR SP. Z O.O. SP. KOMANDYTOWA (Республіка Польща) в сумі 16000,00Євро;

-ст.5 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», п.7 Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою , затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 10.08.2015р. №281, в частині неперерахування позитивної курсової різниці до бюджету;

-ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 « Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та п.2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами» ТОВ «ДІІР» не подало до Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області декларацію про валютні цінності, доходи та майно, які належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.10.2015р.

На підставі зазначених висновків акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.07.2017р.:

-№, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 73547,79грн.(а.с.20);

-№, яким визначені штрафні санкції, за неподання до контролюючого органу декларації про валютні цінності, доходи та майно, які належать резиденту України та знаходяться за її межами у розмірі 170,00грн.(а.с.22)

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994р. №185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно із ч.4 ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, 15.04.2015р. між ТОВ «ДІІР» та компанією - нерезидентом STRASSMAYR SP. Z O.O. SP. KOMANDYTOWA (Республіка Польща) було укладено договір продажу, згідно якого продавець передає а покупець приймає будівельну машину вартістю 16000,00 Євро (а.с.60-61).

Згідно п.2 зазначеного договору від 15.04.2015р. сторонами було визначено, що покупець перераховує вказану суму на підставі рахунку - фактури, виставленого продавцем у Євро та те, що платіж здійснюється у терміни: - у розмірі 6000 Євро за 3 дні з моменту підписання договору на підставі рахунку - фактури, виставленого продавцем.;-10000,00Євро до передачі машини, на підставі рахунку - фактури, виставленого продавцем.

На виконання вказаного договору від 15.04.2015р. з поточного рахунку ТОВ«ДІІР» №781, відкритого в ПАТ «КБ «ГЛОБУС», ТОВ «ДІІР» була здійснена попередня оплата на користь STRASSMAYR SP. Z O.O. SP. KOMANDYTOWA (Республіка Польща), а саме: 29.04.2015р.-6000,00 Євро та 20.05.2015р.-10000,00Євро.

Під час з'ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що нерезидентом STRASSMAYR SP. Z O.O. SP. KOMANDYTOWA (Республіка Польща) на адресу ТОВ«ДІІР» не було поставлено товар та 12.10.2015р. було здійснено повернення сплаченої ТОВ «ДІІР» передплати у сумі 16000,00Євро.

Листом ПАТ «КБ «Глобус» №29-38/26 від 01.09.2015р. адресованого начальнику ДПІ у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області повідомлено про порушення ТОВ «ДІІР» термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями, що мали місце протягом серпня 2015 року за договором від 15.04.2015р.(а.с.56), яке отримане податковим органом 03.09.2015р. та листом ПАТ «КБ «Глобус» №29-28/25 від 04.08.2015р., адресованого начальнику ДПІ у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області , повідомлено про порушення ТОВ«ДІІР» термінів розрахунків за експертно-імпортними операціями, що мали місце протягом липня 2015 року за договором від 15.04.2015р.(а.с.57), яке отримане податковим органом 07.08.2015р.

Відповідно до п.1 постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» №581 від 03.09.2015р. ( яка набрала чинності 04 вересня 2015 року і діяла до 04 грудня 2015 року), постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 3 березня 2015 року №160 (яка набрала чинності з 04 березня 2015 року і діяла до 03 червня 2015 року), постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 3 червня 2015 року N 354 (яка набрала чинності з 04 червня 2015 року і діяла до 03 вересня 2015 року) Правлінням Національного банку України було встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Разом з тим, ч.1 ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Статтею 5 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" визначено, що у разі порушення резидентами строків, установлених Національним банком України відповідно до статті 3 цього Закону, придбана валюта продається уповноваженими банками протягом 5 робочих днів на міжбанківському валютному ринку України. При цьому позитивна курсова різниця, що може виникнути за такою операцією, щоквартально направляється до Державного бюджету України, а негативна курсова різниця відноситься на результати господарської діяльності резидента.

Режим здійснення валютних операцій на території України, визначення загальних принципів валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»., ст.9 якого визначено, що валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Разом з тим, Наказом Міністерства фінансів України

від 25 грудня 1995 року №207 затверджено форму Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, п.2 якого встановлено, що декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності за наведеною формою в Національному банку України та в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб'єктів підприємницької діяльності.

Таким чином, декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб'єктів підприємницької діяльності, у зв'язку з чим, суд вважає безпідставним посилання ТОВ «ДІІР» на те, що у податкового органу відсутні законні повноваження на застосування штрафних (фінансових) санкцій, встановлених п.2 ст.16 Декрету №15-93.

При цьому, у ч.1 ст.9 міститься припис про обов'язкове декларування валютних цінностей та іншого майна резидентів, яке перебуває за межами України, а в ч.2 ст.16 вказаного нормативного акту встановлена відповідальність за його порушення.

Суд зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області було встановлено порушення суб'єктом господарювання ТОВ «ДІІР» у сфері валютного регулювання під час здійснення його господарської діяльності, під час зайняття якою він повинен був дотримуватись нормативно визначених приписів (правил) щодо підстав, порядку, строків та умов здійснення валютних операцій, а також використання іноземної валюти, за недотримання яких встановлена фінансова відповідальність.

Таким чином, зі змісту виявлених порушень випливає, що вони не містять у собі ознак складу податкового правовідношення, оскільки вони не стосуються відносин, що існують при визначенні державною видів податків, їх ведення, справляння, проведення контролю і притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993р. №15-93, у зв'язку з якими прийнято оскаржуванні податкові повідомлення -рішення, є порушенням валютного законодавства, за які застосовуються адміністративно-господарські санкції, передбачені ст.238 Господарського кодексу України, і на них не поширюються штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначається податковим законодавством України, зокрема Податковим кодексом України.

Разом з тим, ст. 250 Господарського кодексу України визначено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічна позиція висвітлена в постанові Верховного суду України від 04.11.2014р. у справі №21-469а14.

Статтею 244-2 Верховного Суду України визначено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права

Враховуючи те, що податковому органу про виявлені порушення валютного законодавства ТОВ «ДІІР» стало відомо 03.09.2015р. та 07.08.2015р.(а.с.56-57), однак адміністративно-господарські санкції застосовані із порушенням встановленого ст.250 Господарського кодексу України строку, суд приходить до висновку про безпідставність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 06.07.2017р. №, № та необхідності їх скасування.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІІР» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158 - 163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІІР» -задольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 06.07.2017р. №, №.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 05.09.2017р.

Суддя К.О. Танцюра

.