Справа № 825/1171/17
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року м.Чернігів Справа № 825/1171/17
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Падій В.В.,
суддів Непочатих В.О., Скалозуба Ю.О.,
за участю секретаря Кондратенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у частині невиплати ОСОБА_1 : грошової компенсації за невикористану відпустку за 2017 рік; матеріальної допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань; надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100% за січень 2017 року; премії у розмірі 410% від посадового окладу за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону; надбавки за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, у розмірі 15 % за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону; щомісячної додаткової винагороди у розмірі 3 % за грудень 2016 року та у розмірі 50% за січень 2017 року; винагороди за участь у антитерористичній операції у січні 2017 року у розмірі 696,77 грн. (за 18 діб);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2017 рік; матеріальну допомогу на оздоровлення; матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань; надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100% за січень 2017 року; премію у розмірі 410% від посадового окладу за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону; надбавку за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, у розмірі 15 % за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону; щомісячної додаткової винагороди у розмірі 3 % за грудень 2016 року та у розмірі 50% за січень 2017 року; винагороду за участь у антитерористичній операції у січні 2017 року у розмірі 696,77 грн. (за 18 діб);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказом начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17.01.2017 № 17-ОС «По особовому складу» старшину, контролера-снайпера 3 групи охорони відділення охорони відділу організації повсякденної діяльності штабу ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за підпунктом «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків), без права носіння військової форми одягу. Наказом начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 18.01.2017 № 19-ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення. Разом з тим, Краматорським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, під час звільнення позивача зі служби, не було проведено повного розрахунку грошового забезпечення, а лише 22.06.2017 ОСОБА_1 було частково перераховано кошти у сумі 14222,00 грн. Таким чином, вважає протиправними дії Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо невиплати йому грошової компенсації за невикористану відпустку за 2017 рік, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100% за січень 2017 року, премії у розмірі 410% від посадового окладу за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону, надбавки за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, у розмірі 15 % за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону, щомісячної додаткової винагороди у розмірі 3 % за грудень 2016 року та у розмірі 50% за січень 2017 року, винагороди за участь у антитерористичній операції у січні 2017 року у розмірі 696,77 грн. (за 18 діб). У зв`язку з вищевикладеним, просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплати середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.
Позивач у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідачів - Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення, в яких проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував у повному обсязі, оскільки відповідачі в оскаржуваних правовідносинах діяли у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Судове засідання проводилось у порядку, передбаченому статтею 41 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19.01.2006 по 18.01.2017 проходив військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), а у подальшому - у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), що підтверджується копією військового квитка позивача від 17.04.2003, наявного у матеріалах справи (а.с.12-13).
Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17.01.2017 № 17-ОС «По особовому складу» старшину, контролера-снайпера 3 групи охорони відділення охорони відділу організації повсякденної діяльності штабу ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків), без права носіння військової форми одягу (а.с.43).
Наказом начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 18.01.2017 № 19-ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 18.01.2017.
Також, у вищевказаному наказі зазначено, що щорічна відпустка за 2017 рік позивачем не використана, матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не виплачені. Крім того, наказано виплатити ОСОБА_1 : надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100% за січень 2017 року; премію у розмірі 410% від посадового окладу за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону; надбавку за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, у розмірі 15 % за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону; щомісячну додаткову винагороду у розмірі 3 % за грудень 2016 року та у розмірі 50% за січень 2017 року; винагороду за участь у антитерористичній операції у січні 2017 року у розмірі 696,77 грн. (за 18 діб) (а.с.44).
Разом з тим, як зазначив ОСОБА_1 у адміністративному позові, Краматорським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, під час звільнення позивача зі служби, не було проведено повного розрахунку грошового забезпечення з позивачем, а лише 22.06.2017 ОСОБА_1 частково перераховано кошти у сумі 14222,00 грн.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Так, частиною 3 статті 25 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.
У свою чергу, у відповідності до приписів частини 1 статті 9 Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Аналогічні положення містяться і у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 1294).
При цьому, згідно з пунктом 2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується, зокрема, Адміністрацією Державної прикордонної служби.
На виконання вищевказаної Постанови, Адміністрацією Державної прикордонної служби України 20.05.2008 видано наказ № 425 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за № 537/15228 (далі Інструкція № 425), відповідно до пункту 1.1. розділу I якої передбачено, що ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України).
У свою чергу, щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у частині невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку за 2017 рік, суд зазначає наступне.
Так, у відповідності до пунктів 4.9.4., 4.9.10. розділу IV Інструкції № 425 грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, провадиться, виходячи з місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, у разі невикористання ними щорічної основної відпустки за поточний рік до одержання органом Держприкордонслужби наказу (повідомлення) про звільнення з військової служби, оплачується тривалість щорічної основної відпустки, що надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право за кожний повний місяць служби в році звільнення.
У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, наказами начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17.01.2017 та від 18.01.2017 №№ 17-ОС та 19-ОС «По особовому складу» позивача ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків), без права носіння військової форми одягу та виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 18.01.2017 (а.с.43,44).
Таким чином, оскільки позивач не прослужив повний місяць служби у році звільнення - у 2017 році, то у останнього не виникло право, передбачене Інструкцією № 425, на отримання відповідної грошової компенсації.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у діях Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України ознак протиправності у невиплаті позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку за 2017 рік та підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.
Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у частині невиплати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суд зазначає наступне.
Так, у відповідності до частини 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Отже, з аналізу вищевикладеної статті Закону № 2011-XII вбачається, що надання військовослужбовцю грошової допомоги на оздоровлення безпосередньо пов`язано із наданням останньому щорічної основної відпустки.
У свою чергу, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення (частина 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII).
При цьому, підпунктами 3.7.1., 3.7.2. пункту 3.7. розділу III Інструкції № 425 передбачено, що допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям один раз на рік в розмірі місячного грошового забезпечення за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) - на підставі наказу вищого начальника (командира) із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Разом з тим, оскільки позивач не прослужив повний місяць служби у році звільнення - у 2017 році (як встановлено вище судом), то у останнього не виникло права, передбаченого статтею 10-1 Закону № 2011-XII, на отримання щорічної основної відпустки та й відповідно права на отримання останнім грошової допомоги на оздоровлення.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів щодо звернення позивача з рапортом про надання грошової допомоги на оздоровлення за місцем штатної служби до начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.
Крім того, у відповідності до вимог підпунктів 3.6.1., 3.6.2. пункту 3.6. розділу III Інструкції № 425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Матеріальна допомога надається військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) на підставі рапорту, який подається по команді.
Питання виплати матеріальної допомоги розглядається комісією, склад якої затверджується наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби.
Рішення комісії оформляється протоколом, який затверджується начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, і разом з рапортами військовослужбовців, наявними підтвердними документами передається до фінансово-економічного підрозділу для виплати матеріальної допомоги.
Матеріальна допомога військовослужбовцям надається за місцем штатної служби.
Отже, з системного аналізу положень підпунктів 3.6.1., 3.6.2. пункту 3.6. розділу III Інструкції № 425 вбачається саме право начальника (командира) органу Держприкордонслужби, у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, на надання військовослужбовцям, на підставі відповідного рапорту, один раз на рік матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
При цьому, питання щодо виплати військовослужбовцям допомоги для вирішення соціально-побутових питань розглядається відповідною комісією, яка за результатами розгляду вищевказаного питання приймає рішення, оформлене протоколом.
У свою чергу, суд зазначає, що під доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, слід розуміти будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
У відповідності до частин 1 та 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Разом з тим, позивачем до суду не надано жодних доказів щодо подання останнім до начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України рапорту про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також доказів щодо прийняття відповідною комісією рішення (протоколу) про виплату ОСОБА_1 вищевказаної матеріальної допомоги.
За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного, суд також дійшов висновку про відсутність у діях Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України ознак протиправності, у частині невиплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань і задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.
При цьому, не підлягає задоволенню і позовна вимога ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у частині невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100% за січень 2017 року, премії у розмірі 410% від посадового окладу за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону, надбавки за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, у розмірі 15 % за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону, щомісячної додаткової винагороди у розмірі 3 % за грудень 2016 року та у розмірі 50% за січень 2017 року, винагороди за участь у антитерористичній операції у січні 2017 року у розмірі 696,77 грн. (за 18 діб), з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військовою частиною НОМЕР_2 ) у січні 2017 року було нараховано позивачу суму грошового забезпечення у розмірі 5551,26 грн., яке складалось, зокрема, з: надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100%, щомісячної премії у розмірі 410%, надбавки за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, у розмірі 15 %, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 3 % за грудень 2016 року, винагороди за участь у антитерористичній операції за грудень 2016 року (за 29 днів) (довідка головного бухгалтера начальника фінансово-економічного відділу бухгалтерської служби Військової частини НОМЕР_2 , зворотній бік особистої картки заробітної плати ОСОБА_1 (а.с.45,46,49).
У свою чергу, 16.01.2017 на картковий рахунок позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військовою частиною НОМЕР_2 ) зараховано суму грошового забезпечення у розмірі 4444,09 грн. (за виключенням сплати суми аліментів у розмірі 1107,17 грн.), що підтверджується, наявними у матеріалах справи, випискою з ПАТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку позивача від 16.08.2017 № TEJ2VIH80C62NOP6 та довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.08.2017 №14993550/7455060 (а.с.62,98).
18.01.2017 (у день звільнення позивача зі служби) ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військовою частиною НОМЕР_2 ) проведено остаточний розрахунок (перерахування) грошового забезпечення ОСОБА_1 при звільненні, сума якого склала 17,09 грн. (з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 50% за січень 2017 року та винагороди за участь у антитерористичній операції за січень 2017 року (за 18 днів) (а.с.45,46,49).
Вищевказана сума перерахованого грошового забезпечення, 14.02.2017 була зарахована на картковий рахунок позивача (виписка з ПАТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку позивача від 16.08.2017 № TEJ2VIH80C62NOP6, довідка ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.08.2017 №14993550/7455060) (а.с.62,98).
Отже, матеріалами справи підтверджується факт нарахування та виплати позивачу ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військовою частиною НОМЕР_2 ) надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100% за січень 2017 року, премії у розмірі 410% від посадового окладу за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону, надбавки за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, у розмірі 15 % за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону, щомісячної додаткової винагороди у розмірі 3 % за грудень 2016 року та у розмірі 50% за січень 2017 року, винагороди за участь у антитерористичній операції у січні 2017 року у розмірі 696,77 грн. (за 18 діб).
У свою чергу, досліджуючи наявність у діях Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України ознак протиправності у частині затримки розрахунку при звільненні позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, згідно з загальними засадами права дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.
При цьому, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти дії, які прямо суперечать нормам законодавства, так і дії, що нормами законодавства не передбачені.
Водночас, під «виною» слід розуміти психічне ставлення особи до своїх протиправних дій або до бездіяльності та їхніх наслідків у формі умислу чи необережності.
Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні будь-якого діяння.
Разом з тим, як зазначив представник відповідача у письмових запереченнях, фінансування Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, як установи, яка фінансується з Державного бюджету України, у частині виплат грошового забезпечення, здійснюється раз на місяць, відповідно до наданої потреби фінансово-економічним відділом Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.
У свою чергу, після виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, яка проводиться у період з 15 по 20 число поточного місяця, на рахунках прикордонного загону коштів не залишається.
Так як, позивач звільнився у січні 2017 року, останньому і було 16.01.2017 перераховано суму грошового забезпечення з коштів, які надійшли до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у січні 2017 року.
У свою чергу, остаточний розрахунок (перерахування) грошового забезпечення ОСОБА_1 при звільненні у розмірі 17,09 грн. був проведений прикордонним загоном 14.02.2017, з коштів, які надійшли до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у лютому 2017 року.
Отже, у оскаржуваних правовідносинах відсутня вина Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не проведення повного розрахунку по грошовому забезпеченню з позивачем при звільненні, оскільки затримка розрахунку при звільненні позивача відбулась у зв`язку із специфікою фінансування прикордонного загону та жодним чином не залежала від останнього, що, у свою чергу, свідчить про поважність причин виплати позивачу відповідних сум 14.02.2017, а не при звільненні ОСОБА_1 .
Аналогічна правова позиція була висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 16.09.2015 (справа № К/9991/53463/11).
Водночас, посилання позивача у адміністративному позові на часткову виплату Краматорським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України позивачу коштів у розмірі 14350,11 грн. лише 22.06.2017, судом до уваги не приймається, оскільки кошти у розмірі 14350,11 грн є компенсацією за невикористане речове майно, яке, у свою чергу, не входить до складу грошового забезпечення позивача та не є предметом розгляду даного адміністративного позову.
За таких обставин та з урахуванням факту нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення при звільненні, а також відсутності вини відповідача у затримці розрахунку при звільненні позивача, суд дійшов висновку про відсутність у діях Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України ознак протиправності, у частині невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100% за січень 2017 року, премії у розмірі 410% від посадового окладу за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону, надбавки за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, у розмірі 15 % за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону, щомісячної додаткової винагороди у розмірі 3 % за грудень 2016 року та у розмірі 50% за січень 2017 року, винагороди за участь у антитерористичній операції у січні 2017 року у розмірі 696,77 грн. (за 18 діб) та правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.
Щодо вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, суд зазначає наступне.
Так, у відповідності до абзацу 1 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Разом з тим, військовослужбовцям при звільненні з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», одноразова грошова допомога передбачена цим пунктом, не виплачується (абзац 3 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII).
Аналогічні положення містяться і у підпункті 4.10.3. пункту 4.10. розділу IV Інструкції № 425.
У свою чергу, як встановлено судом вище, ОСОБА_1 звільнено з військової служби саме через службову невідповідність (підпункт «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Отже, вищевказана обставина, у відповідності до абзацу 3 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII, свідчить про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.
При цьому, не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2017 рік; матеріальну допомогу на оздоровлення; матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань; надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, у розмірі 100% за січень 2017 року; премію у розмірі 410% від посадового окладу за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону; надбавку за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, у розмірі 15 % за січень 2017 року по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу загону; щомісячної додаткової винагороди у розмірі 3 % за грудень 2016 року та у розмірі 50% за січень 2017 року; винагороду за участь у антитерористичній операції у січні 2017 року у розмірі 696,77 грн. (за 18 діб) та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, оскільки останні є похідними від перших двох позовних вимог, у задоволенні яких судом було відмовлено.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Головуюча суддя В.В. Падій

Судді В.О. Непочатих

Ю.О. Скалозуб