Справа № 826/17409/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2017 року № 826/17409/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення від 31.10.2016р. №000013/26-53-40/НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 31.10.2016р. №000013/26-53-40/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, жодних пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надав.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України суд дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (код НОМЕР_1), як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

На підставі наказу ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві №6095 від 28.09.2016р. «Про проведення фактичних перевірок», відповідно до п.п. 80.2.2., 80.2.3., 80.2.4, 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 06.07.1995р. №2755-VІ із змінами і доповненнями, відповідачем проведено перевірку господарської одиниці - кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки відповідачем складено Акт (Довідка) фактичної перевірки №1375/26/15/14/НОМЕР_1 від 13 жовтня 2016 року, яким встановлено, що кафе здійснює реалізацію алкогольних напоїв на розлив з пляшок, які не містять марок акцизного податку, у зв'язку з чим на думку контролюючого органу, позивачем було порушено норми статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

На підставі встановленого порушення, відповідачем 31 жовтня 2016 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000013/26-53-40/НОМЕР_1, яким до позивача на підставі абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штраф у розмірі 17 000,00грн.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо пояснень позивача про порушення контролюючим органом порядку призначення фактичної перевірки, суд зазначає наступне.

Наказ ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві №6095 від 28.09.2016р. «Про проведення фактичних перевірок», прийнято відповідно до п.п. 80.2.2., 80.2.3., 80.2.4, 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України.

Так, п.п. 80.2.2., 80.2.3., 80.2.4, 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідачем не було надано до суду доказів, які були підставою прийняття зазначеного наказу в частині, що стосується позивача, саме за п.п. 80.2.2., 80.2.3., 80.2.4, 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України.

Під час розгляду судом даної справи таких доказів не було виявлено.

Щодо виявлених відповідачем порушень статті 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 11 вказаного Закону, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно з пунктом 226.2 статті 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно до пункту 226.11 статті 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України закріплено, що вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачені фінансові санкції у вигляді штрафу, які застосовуються до суб'єктів господарювання за порушення норм цього Закону.

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно з абз. 15 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні перевірки, викладеної в акті фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 №1375/26/15/14/НОМЕР_1 від 13 жовтня 2016 року, контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Проте, на спростування встановлених правопорушень, позивачем під час розгляду справи надано копії фото відкоркованих пляшок вино - «Кагор» та горілка - «Козацька Рада» із марками акцизного збору.

Під час розгляду справи представником позивача зазначено, що під час відкупорювання (розкривання) товару в реалізації на розлив марка акцизного збору автоматично псується, однак дана обставина не значить, що суб'єктом господарювання зберігаються алкогольні напої без марок акцизного податку встановленого зразка.

Так, представником позивачеа на підтвердження наявності марок акцизного збору на пляшках з алкогольними напоями надано фотозвіт.

У той же час, відповідно до фотознімків алкогольних напоїв вбачається, що дана алкогольна продукція знаходилась в не повній тарі, що підтверджує пояснення представника позивача про перебування даних алкогольних напоїв в обігу, шляхом реалізації продукції на розлив, що зумовлює відкриття продукції та пошкодження марок акцизного податку.

Відтак, судом було встановлено та не спростовано відповідачем, що вказана у додатку до акта перевірки алкогольна продукція знаходилася не на зберіганні, а в обігу (реалізації на розлив) в кафе, який здійснювався з відкритих (відкупорених) пляшок, що на момент перевірки були неповні та відкупорені в такий спосіб, що марки акцизного збору розривались у момент відкриття пляшки.

Таким чином, перебування в обігу (реалізації на розлив) алкогольної продукції без марок акцизного податку не може бути порушенням вимог статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Вказані правові висновки викладені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 13.09.2016. у справі №814/786/15 та від 21.04.2015р. у справі №810/4519/14.

На підтвердження відсутності порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» представником позивача до матеріалів справи надано копію постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 25.11.2016р. у справі №755/15633/16-п, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок контролюючого органу є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, а винесене на його підставі спірне рішення про застосування фінансових санкцій від 31 жовтня 2016 року №000013/26-53-40/НОМЕР_1 є безпідставним та неправомірним, а тому позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21грн. з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31 жовтня 2016 року №000013/26-53-40/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук