Справа № 804/8021/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року м. Київ К/800/19780/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Бухтіярової І.О., Приходько І.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській областіна постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2014 рокута постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 рокуу справі №804/8021/14за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Експертна Група «Континент» (надалі - ТОВ Експертна Група «Континент»)

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі - ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська)

про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

ТОВ Експертна Група «Континент» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило: визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 14.05.2014 року №; визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення перевірки позивача, наслідки якої оформлено актом від 12.05.2014 року №950/2204/25017237 про результати перевірки правильності нарахування штрафних санкцій ТОВ Експертна Група «Континент»; визнати неправомірними дії ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо складання акта перевірки від 12.05.2014 року №950/2204/25017237.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2014 року позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо складання акта перевірки від 12.05.2014 року №950/2204/25017237 з прийняттям у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2014 року залишено без змін.

Не погодившись з висновками судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняття нового - про повну відмову в задоволенні позову.

Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, ТОВ Експертна Група «Континент» просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як з'ясовано попередніми судовими інстанціями, ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська проведено перевірку правильності нарахування штрафних санкцій ТОВ Експертна Група «Континент», наслідки якої оформлено актом від 12.05.2014 року №950/2204/25017237.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв'язку з неврахуванням вимог п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України щодо п'ятидесятивідсоткового розміру штрафних санкцій при повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.05.2014 року №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 367868,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції, зокрема, цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

За правилами пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 27.01.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення перевірок, у тому числі й документальних планових. Лише їх дотримання може бути підставою для висновку про законність такої перевірки.

При цьому право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої перевірки (виїзної або невиїзної).

Так, згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами (п. 77.3 ст. 77 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

За правилами п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як з'ясовано судами, оспорювана перевірка позивача здійснена на підставі наказу від 25.04.2013 року №318 про проведення планової виїзної документальної перевірки, проте будь-яких підстав для здійснення такої перевірки відповідач не мав, зокрема, доказів наявності цього контрольного заходу в плані-графіку проведення планових документальних перевірок контролюючим органом не подано.

Більш того, спірна ревізія здійснена для перевірки результатів правильності нарахування відповідачем штрафних санкцій ТОВ Експертна Група «Континент», тобто не в межах повноважень, не у випадках та не в порядку, встановлених Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Також, у матеріалах справи відсутні докази вручення позивачу під розписку або надіслання йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу від 25.04.2013 року №318 та письмового повідомлення із зазначенням дати початку здійснення контрольного заходу.

З огляду на викладене, зокрема, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення перевірки ТОВ Експертна Група «Континент», результати якої оформлено актом від 12.05.2014 року №950/2204/25017237.

У разі ж визнання документальної планової перевірки протиправною з процедурних підстав, зокрема, у випадку невиконання контролюючим органом вимог ст. 77 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при її призначенні та здійсненні, така перевірка відсутня як юридичний факт, що свідчить про відсутність в органу державної фіскальної служби компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення за наслідками здійснення цієї перевірки.

Тобто, у випадку визнання документальної планової перевірки протиправною, прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Отже, оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією, зокрема, суду апеляційної інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду апеляційної інстанції особами, які беруть участь у справі, не оскаржується, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам суду в рамках даного касаційного провадження.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року в частині залишення без змін постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ І.О. Бухтіярова

___________________ І.В. Приходько