Справа № 812/789/17
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

01 вересня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/789/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Занічковської П.Є.,

та

представників сторін:

від позивача Сараненка А.В.,

від відповідача Горбенка Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 812/789/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування наказу від 12.05.2017 № 340 о/с,-

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі Відповідач, ГУНП в Луганській області) про визнання дій протиправними, скасування наказу від 12.05.2017 № 340 о/с.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивач з 24.02.1995 до 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 31.08.2016 - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

В 2016 році Позивач вирішив звільнитися з Національної поліції України з проходженням військово-лікарської комісії (далі - ВЛК), але за сімейними обставинами йому необхідно було звільнитися в короткий термін. При наявності достатньої вислуги років, Позивач вирішив звільнитися за власним бажанням, щоб скоротити процедуру звільнення, але з правом проходження ВЛК пізніше. На підставі направлення на медичний огляд до військово-лікарської комісії, виданого без заперечень в Сєвєродонецькому відділі поліції ГУНП в Луганській області, перебував з 29.09.2016 по 10.10.2016 на стаціонарному обстежені та лікуванні в лікарні - державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області». Позивач зазначає, що зі змісту направлення на ВЛК вбачається, що він направлений для проходження медичного огляду до ВЛК відповідно до пункту 1.4 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в систему МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2000 № 85, для визначення придатності до подальшої служби в органах внутрішніх справ. За результатами проходження медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ«ТМО МВС України по Луганській області» було видано свідоцтво про хворобу від 13.10.2016 № 148, в якому зазначено причинний зв`язок захворювання, з проходженням служби в органах внутрішніх справ та постанова ВЛК, що Позивач є непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

27.10.2016 наказом ГУНП в Луганській області № 733 о/с було частково змінено пункт наказу ГУНП в Луганській області о/с від 26.08.2016 № 573 про звільнення за статтею 77 частина перша пункт 2 (через хворобу) Закону України «Про національну поліцію»; 12.05.2017 наказом ГУНП в Луганській області № 340 о/с було відмінено пункт наказу ГУНП в Луганській області від 27.10.2016 № 733 о/с в частині звільнення Позивача за статтею 77 частина перша пункту 2 (через хворобу).

При подачі до підрозділу по роботі з особовим складом заяви про зміни підстави звільнення і при отриманні зміненого наказу від 27.10.2016 № 733 о/с, будь-яких порушень по даному факту співробітники підрозділу по роботі з особовим складом не вбачали, ніяких заперечень не пред`являлося, свідоцтво про хворобу від 13.10.2016 № 148 оскаржене не було. Про проведення службової перевірки, на підставі якої було видано наказ ГУНП в Луганській області від 12.05.2017 № 340 о/с, Позивача не повідомили, проводили її без його участі, без надання їм пояснень, а також він не був повідомлений про закінчення службової перевірки і не ознайомлений з її висновком, згідно з Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, що є прямим порушенням його прав, то ж про відміну пункту наказу ГУНП в Луганській області від 27.10.2016 № 733 Позивачу стало відомо 19.05.2017, коли Позивач отримав від підрозділу по роботі з особовим складом ГУНП в Луганській області витяг з наказу ГУНП в Луганській області від 12.05.2017 № 340 о/с.

За короткий проміжок часу з моменту звільнення з 31.08.2016 до початку проходження медичного обстеження в державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області», тобто до 29.09.2016, Позивач не міг заробити захворювання, вказане в свідоцтві про хворобу від 13.10.2016 № 148, яке до того ж пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Тому вважає, що факт проходження медичного обстеження після звільнення з Національної поліції України є правовою підставою для звільнення через хворобу, тому як військово-лікарською комісією його признано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

З урахуванням викладеного Позивач вважає дії Відповідача щодо видання наказу від 12.05.2017 № 340 о/с про відміну пункту наказу від 27.10.2016 № 733 о/с в частині звільнення за статтею 77 частини першої пункту 2 (через хворобу) протиправними та просить суд скасувати наказ від 12.05.2017 № 340 о/с про відміну пункту наказу від 27.10.2016 № 733 о/с в частині звільнення Позивача за статтею 77 частини першої пункту 2 (через хворобу).

В судовому засіданні Позивач підтримав доводи, викладені в позові, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Додатково до обставин, зазначених у позові пояснив, що при звільнені відмовлявся від проходження медичної комісії тому що потрібно було терміново звільнись. Потім коли змінились обставини пройшов медичне обстеження, при цьому не зміг пояснити, чому при щорічних медичних обстеженнях не були виявлені захворювання, він визнавався «здоровим».

Відповідач позов не визнав, надав заперечення, в яких просив відмовити у задоволені позову. В судовому засіданні пояснив, що помилково був змінений наказ про звільнення Позивача за власним бажанням тому після проведення службового розслідування протиправний наказ був скасований.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 24.02.1995 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по 31.08.2016 проходив службу в Національній поліції на посаді слідчого Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області (а.с. 15-16).

16.08.2016 Позивач подав рапорт про звільнення за власним бажанням у зв`язку із наявністю вислуги років для призначення пенсії. Від проходження військово-лікарської комісії відмовився, стан здоров`я задовільний, наслідки відмови від проходження ВЛК роз`яснені, претензій щодо звільнення не має (а.с. 38).

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 26.08.2016 № 573 о/с Позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 31.08.2016 (а.с. 9).

Після звільнення з 29.09.2016 по 10.10.2016 Позивач на підставі направлення Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області пройшов медичну комісію (а.с. 11, 12).

Згідно інформації, зазначеної у свідоцтві про хворобу від 13.10.2016 № 148, військово-лікарська комісія ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» постановила захворюванню Позивача пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ, непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час (далі - свідоцтво № 148, а.с. 12).

Зазначене свідоцтво не є предметом спору у справі оцінюється судом лише як підстава прийняття оскарженого рішення.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 61 Закону від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» не може бути поліцейським особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Згідно інформації, зазначеної у довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 30.11.2016 Серії 12 ААА №005156, Позивачу визначено 5% ступінь втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 14).

Отже, позивач пройшов медичне обстеження та одержав свідоцтво про хворобу після звільнення з органів внутрішніх справ.

27.10.2016 наказом Відповідача № 733 о/с був частково змінено пункт наказу від 26.08.2016 № 573 о/с, зазначено вважати Позивача звільненим за статтею 77 частина перша пункт 2 (через хворобу) з 21.08.2016 на підставі заяви Позивача від 18.10.2016, свідоцтва про хворобу від 13.10.2016 № 148 (а.с. 10).

Співробітниками УКЗ та УФЗБО Головного управління Національної поліції в Луганській області проведено службову перевірку за фактом зміни пункту статті звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , слідчого Сєвєродонецького ВП ГУНП, за наслідками якої складено висновок від 12.05.2017, яким визначено відмінити пункт наказу від 27.10.2016 № 733 о/с в частині формулювання пункту наказу від 26.08.2016 № 573 о/с щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , слідчого Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області (а.с. 32-35).

12.05.2017 наказом № 340 о/с відмінено пункт наказу від 27.10.2016 № 733 о/с в частині звільнення Позивача за статтею 77 частина перша пункт 2 (через хворобу) з 31.08.2016 на підставі висновку службової перевірки від 12.05.2017 (а.с. 30).

Постановою № 12 військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» відмінено постанову ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» в свідоцтві про хворобу від 13.10.2016 № 148 по причинному зв`язку захворювань, зазначено на момент звільнення зі служби в НПУ 31.08.2016 «Захворювання, так, пов`язані з проходженням служби в поліції» (а.с. 80).

Згідно із поясненнями Позивача зазначена постанова була прийнята у зв`язку із зміною порядку проходження комісії в наслідок зміни діючого законодавства. Оскільки Постанова № 12 не враховувалась при прийнятті оскарженого наказу, остання судом не оцінюється.

Позивачем оскаржується правомірність дій Відповідача по виданню наказу від 12.05.2016 № 340 о/с, яким відмінено пункт наказу від 27.10.2016 № 733 о/с в частині звільнення Позивача за статтею 77 частина перша пункт 2 (через хворобу) з 31.08.2016 та відповідний наказ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 580-VІІІ призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Частиною першою статті 77 № 580-VІІІ Закону встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, з огляду на вищевказане, за доцільне зазначити про те, що статтею 77 Закону №580-VІІІ встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України.

При цьому, однією із вищевказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85 (далі - Порядок № 85).

Відповідно до Порядку № 85 висновок оформлюється відповідною постановою.

На час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи діяло Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене ПКМ від 29.07.1991 № 141. Приймаючи до уваги, що оскаржений наказ був оформлений з посиланням на вимоги закону № 580-VІІІ суд, при вирішені справи керується останнім.

Згідно із частиною дев`ятою статті 95 Закону України № 580-VІІІ поліцейські зобов`язані щороку проходити комплексний медичний огляд (диспансеризацію), а за необхідності - цільові медичні огляди, психофізіологічні обстеження і тестування в порядку, визначеному Міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2015 № 1561 затверджений Порядок проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими (далі - наказ № 1561).

На виконання вимог статті 95 Закону № 580-VІІІ, пункту 2 розділу 3 Наказу № 1561 Позивач проходив щорічний медичний огляд у 2015 - 2016 роках та визнавався «здоровим» (а.с. 81, 82).

У рапорті про звільнення Позивач зазначив підстави звільнення погоджені з Відповідачем.

Таким чином, судом встановлено, що наказ від 26.08.2016 № 573 о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ видано у відповідності до вимог чинного законодавства на підставі поданого позивачем рапорту та з урахуванням стану здоров`я зафіксованого у щорічних медичних оглядах.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у тому числі через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Таким чином рішення ВЛК про непридатність особи до військової служби в мирний час, яке є підставою для звільнення через хворобу, повинне передувати звільненню.

За змістом Закону № 580-VІІІ рішення ВЛК повинно визначати придатність чи непридатність до служби в поліції.

Згідно із пунктом 1.63. Порядку № 85 ВЛК свої постанови виносять на час фактичного огляду даної особи. Щодо колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС, військовослужбовців, які не проходили медичного огляду у ВЛК при звільненні зі служби, постанови виносяться на час фактичного звільнення з ОВС на підставі медичних документів.

Зазначений розділ передбачає постанови за результатами медичного огляду певних категорій та не містить Постанови про непридатність до служби в поліції відносно колишніх осіб рядового й начальницького складу.

На підставі частини третьої пункту 1.77 Порядку № 85 усім особам рядового й начальницького складу і військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), підрозділи по роботі з особовим складом органів внутрішніх справ або командування військових частин оформляють акт про нещасний випадок (поранення) (додаток 13), на підставі матеріалів службової перевірки, дізнання, слідства або кримінальної справи, атестації, службової характеристики, довідки лікувальної установи, історії хвороби або витягу з неї, свідоцтва про хворобу, запису лікаря лікувальної установи в картці амбулаторного хворого, довідки архівної установи з викладенням обставин, при яких воно отримано. Акт про нещасний випадок (поранення) (додаток 13) затверджується начальником відповідного органу внутрішніх справ (командиром військової частини) і долучається до особової справи особи рядового й начальницького складу або військовослужбовця.

Таким чином, саме по собі свідоцтво про хворобу № 148, видане відносно колишнього співробітника, не може бути підставою для зміни наказу про звільнення Позивача та не повинно було сприйматись Відповідачем як підстава для внесення змін до наказу від 26.08.2016 № 573.

Після звільнення Позивача на підставі наказу від 26.08.2016 № 573 о/с зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 31.08.2016 між сторонами були припинені трудові та службові відносини, у зв`язку із чим Відповідач втратив повноваження на зміну наказу про звільнення Позивача, при цьому в даному випадку відсутні були також і підстави для зміни наказу.

Виходячи зі змісту вимог частини третьої статті 2, частини другої статті 11 КАС України, суд при розгляді справи та оцінці дій, рішень суб`єкта владних повноважень не обмежений доводами учасників, повинен перевірити правомірність рішень суб`єкта владних повноважень на відповідність діючому законодавству.

На підставі заяви Позивача від 18.10.2016 (а.с. 101) та свідоцтва про хворобу від 13.10.2016 № 148 Відповідачем безпідставно були вчинені протиправні дії що прийняття наказу від 27.10.2016 № 733 про часткову зміну пункту наказу від 26.08.2016 № 573 о/с.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що наказ Відповідача від 27.10.2016 № 733 о/с про часткову зміну пункту наказу від 26.08.2016 № 573 о/с є протиправним, оскільки прийнятий за відсутності повноважень та підстав для його прийняття.

За таких обставин дії Відповідача щодо прийняття зазначеного наказу також є протиправними.

Оскаржений Позивачем наказ від 12.05.2017 № 340 о/с є похідним від наказу від 27.10.2016 № 733 о/с оскільки прийнятий на усунення допущених порушень, відповідно на нього також розповсюджуються вищезазначені застереження в частині відсутності підстав та повноважень, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Позивач зазначив, що підстави звільнення впливають на розмір відшкодування шкоди, спричиненої захворюванням та втратою працездатності. Правовідносини щодо відшкодування шкоди не є предметом спору, регламентуються нормативними актами, які не досліджуються в даній справі.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та порушення, приймаючи до уваги, що скасування протиправних наказів має значення для подальшого повного захисту прав Позивача, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та скасування наказів від 27.10.2016 № 733 о/с та від 12.05.2017 № 340 о/с.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 01 вересня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено учасників.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування наказу від 12.05.2017 № 340 о/с задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області по виданню наказів від 27.10.2016 № 733 о/с, від 12.05.2017 № 340 о/с.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27.10.2016 № 733 о/с про часткову зміну пункту наказу від 26.08.2016 № 573 о/с про часткову зміну пункту наказу від 26.08.2016 № 573 о/с: майора поліції ОСОБА_1 , слідчого Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області вважати звільненим за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу), з 31.08.2016 з вислугою років на день звільнення в календарному обчислені: 23 роки 00 місяців 17 днів, в пільговому обчислені 27 років 01 місяць 07 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 30 діб.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 12.05.2017 № 340 о/с про відміну пункту наказу від 27.10.2016 № 733 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу), з 31.08.2016 з вислугою років на день звільнення в календарному обчислені: 23 роки 00 місяців 17 днів, в пільговому обчислені 27 років 01 місяць 07 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 30 діб.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 06 вересня 2017 року.

Суддя С.М. Чиркін