Справа № 826/3301/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2017 року № 826/3301/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., суддів: Костенка Д.А., Огурцова О.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України,

Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області,

Апеляційної атестаційної комісії північного регіону

Головного управління Національної поліції в Київській області

про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області, Апеляційної атестаційної комісії північного регіону, Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення атестаційної комісії від 08.12.2015 року, щодо прийняття рішення про звільнення зі служби через службову невідповідність слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області майора поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1);

- визнати незаконним та скасувати рішення апеляційної атестаційної комісії північного регіону від 30.12.2015 року, щодо прийняття рішення про звільнення зі служби через службову невідповідність слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області майора поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1);

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області №19 о/с від 26.01.2016 року в частині звільнення зі служби в поліції слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області майора поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1);

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області;

- стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані протиправним звільненням з органів поліції, виходячи з відсутності правових підстав для проведення атестації, порушенням процедури атестації, передбаченої Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465; при прийнятті рішення про службову невідповідність атестаційною комісією не враховано професійних якостей позивача, а оцінку професійного рівня та кваліфікації працівника проведено за ознаками, що безпосередньо не пов'язані з виконуваною роботою.

Позивач в призначене судове засідання не з'явився, попередньо надавши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі явку уповноважених на представництво їх інтересів представників у судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Натомість представник ГУ НП в Київській області подав до суду письмові заперечення проти позову та додаткові документи. У тексті своїх заперечень відповідач просив суд у задоволенні адміністративного позову повністю відмовити, оскільки при винесенні оскаржуваного рішення ГУ НП в Київській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений положеннями законодавства України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи клопотання позивача та неприбуття представників відповідачів в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2015 року відповідно до наказу №319 о/с «По особовому складу» Головного управління МВС України в Київській області на підставі рапорту ОСОБА_1 від 18.06.2015 року, наказу Головного управління від 14.05.2015 року №947, протоколу засідання кадрової комісії Головного управління від 16.06.2015 року № 17 капітана міліції ОСОБА_1 призначено страшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Ірпінського міського відділу ( з обслуговування міст Ірпінь та Буча), звільнивши його з посади виконуючого обов'язки оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у бюджетній сфері та захисту бюджетних коштів Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю.

07.11.2015 року відповідно до наказу №1 о/с «По особовому складу» Головного управління національної поліції в Київській області на підставі заяви ОСОБА_1 від 07.11.2015 року відповідно до п.9, п.12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" позивача прийнято на службу до Національної поліції України як прибулого з Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання "майор поліції" в порядку переатестування.

Наказом ГУ НП в Київській області від 23.11.2015 року № 16 «Про проведення атестування та створення атестаційних комісій» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при визначені на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, зареєстрованої наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року №1445/27890 створено атестаційні комісії ГУ НП в Київській області, затверджено їх персональний склад, управляння кадрового забезпечення зобов'язано скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню.

З наявного в матеріалах справи атестаційного листа ОСОБА_1 вбачається, що він за період проходження служби в органах внутрішніх справ зарекомендував себе посередньо. Перебуваючи на посаді старшого слідчого, до виконання своїх службових обов'язків відносився без належної ініціативи та наполегливості, у зв'язку з чим був призначений слідчим. Має низькі знання нормативних документів та законодавчих актів, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ. Відзначається низькою працездатністю, витримкою.

У розділі ІІ «Висновки прямого керівника» начальником Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області зроблено запис - «Займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

За результатами тестування на загальні здібності та навички та на знання законодавчої бази ОСОБА_1 набрав 42 та 31 балів відповідно.

При цьому, як вбачається з протоколу засідання Атестаційної комісії №2 ГУ НП Київської області від 08.12.2015 року №08/12/15/02-3 атестаційною комісією під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме:

1. Декларація про доходи;

2. Послужний список (Форма 1);

3. Інформаційну довідку;

4. Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про Національну поліцію";

5. Інформацію з відкритих джерел.

Членами атестаційної комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення прийнято рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби в поліції через службову невідповідність (4 голоси - "за").

25.12.2015 року позивачем було підготовлено та подано до Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону скаргу на висновок відповідача.

Так, Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону за результатом скарги позивача прийнято рішення від 30.12.2015 року "відхилити скаргу".

26.01.2016 року наказом № 19о/с "По особовому складу" відповідно до пункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" майора поліції ОСОБА_1 (М-119282) слідчого Ірпінського відділу поліції звільнено зі служби в поліції з 26.01.2016 року на підставі атестаційного листа від 08.12.2015 року.

Позивач, вважаючи прийняте рішення про його звільнення протиправним, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі також - Закон).

Відповідно до п. 9, 10 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Суд зазначає, що вказаним Законом передбачена альтернатива вибору для працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Отже, п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону не передбачає проведення атестування чи переатестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

При цьому, прийняття таких осіб на службу до поліції свідчить про відповідність таких осіб вимогам до поліцейських, визначеним Законом.

Відповідно до ч. 1 статті 57 Закону, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно ч. 2 статті 57 Закону, атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містяться в п. 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за №1445/27890 (далі - Інструкція №1465).

Відповідно до ч. 3-5 ст. 57 Закону, атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства, суд прийшов до висновку, що прийняття рішення про проведення атестування відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестування може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестування, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестування для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11.03.2014 року у справі №21-13а14.

Згідно з пп. 2 п. 1 розд. IV Інструкції №1465 організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних наказів якими, на виконання пп. 2 п.1 розділу IV Інструкції №1465, затверджено списки поліцейських, які підлягають атестуванню та до яких включено позивача.

Головним управлінням Національної поліції у Київській області, в ході розгляду справи, не наведено підстав для проведення атестування позивача, передбачених ч. 2 ст. 57 Закону та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад, за станом здоров'я чи у зв'язку з невиконанням службових обов'язків.

У спірних правовідносинах встановлено, що позивач прийнятий на роботу в поліцію як особа, яка виявила бажання проходити службу в поліції, шляхом видання наказу про призначення за його згодою на відповідну посаду (а не шляхом проходження конкурсу на посади), як визначено п. 9 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про Національну поліцію».

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Так, наказом ГУ НП в Київській області від 07.11.2015 року №1 о/с «По особовому складу», відповідно до п. 9 та 12 розд. ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено позивача, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ.

Водночас, норми Закону України «Про Національну поліцію», у тому числі розділ XI «Прикінцеві та перехідні положення», не передбачають процедури переатестування та не встановлюють додаткових підстав для атестування.

Суд враховує, що у згаданому наказі міститься словосполучення "в порядку переатестування", однак, звертає увагу, що норми Закону України "Про Національну поліцію", у тому числі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Отже, посилання в наказі Національної поліції України від 07 .11.2015 року №1 о/с "По особовому складу" на не передбачену Законом процедуру переатестації не може створювати правових наслідків та не приймається судом до уваги.

Тобто, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Крім того, відповідно до норм статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Однак, відповідачами 1 та 4 не доведено, що ОСОБА_1 призначено тимчасово; у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

За викладених обставин, суд вважає, що наявність у відповідача-4 правових підстав для включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та, відповідно, проведення атестування позивача матеріалами справи не підтверджується.

Надаючи правову оцінку діям щодо проведення атестування позивача та безпосередньо рішенню атестаційної комісії №2 Київської області Головного управління національної поліції про невідповідність позивача займаній посаді, суд зазначає про таке.

У відповідності до ч. 3 і 5 ст. 57 Закону № 580-VІІІ атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України, а саме врегульований Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 № 1465, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890 (далі - Інструкція № 1465).

Дана Інструкція визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Пунктом 2 розд. І Інструкції № 1465 визначено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Порядок організації, підготовки та проведення атестування визначений розд. ІV Інструкції № 1465. Зокрема, згідно з п. 11 розд. IV Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до п. 3 розд. IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

За змістом п. 7 - 9 розд. ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до п. 10, 11, 12 розд. ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією. Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 розд. ІV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до п. 16 розд. ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Зміст викладених положень Інструкції № 1465 свідчить, що атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Інструкція № 1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди Атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Згідно з п. 20 - 23 розд. IV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Судом встановлено, що протоколом засідання Атестаційної комісії №2 датованого 07.12.2015 року за № 07/12/15/02-2, затверджено перелік осіб, які 07.12.2015 -10.12.2015 року мають проходити співбесіду з вказаною атестаційною комісією, в т.ч. позивач.

Згідно змісту протоколу засідання Атестаційної комісії №2 Київської області ГУ НП, датованого 08.12.2015 року за №08/12/15/02-3, 08.12.2015 року за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення Атестаційною комісією №2 за результатами голосування «за» - 4, «проти» - 0 було проголосовано за прийняття рішення про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та надання рекомендації по звільненню останнього зі служби в поліції через службову невідповідність.

На думку суду, оскільки дане негативне рішення Атестаційної комісії в силу положень п. 28 розд. ІV Інструкції № 1465 тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення, повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Дослідивши текст цього протоколу засідання Атестаційної комісії №2, суд встановив, що предметом дослідження атестаційної комісії були наступні документи: декларація про доходи, послужний список (форма 1), інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», інформація з відкритих джерел.

В матеріалах справи наявні копія службової характеристики на ОСОБА_1 та зазначені вище документи, роздруківка електронного результату тесту MIDOT IntegriTEST за 08.12.2015 (зокрема, останній відповідно інформації з офіційного сайту російського представництва компанії «Midot Ltd» (http://www.midot.com/russian/integritest/) являється комп'ютерним тестом для оцінки благонадійності, що дозволяє оцінити ймовірність ризиків деструктивної поведінки і службових зловживань на робочому місці кандидатів на роботу шляхом оцінки їх думок, суджень та вчинків в минулому).

Проаналізувавши зміст вказаних документів суд встановив наступне.

Згідно з довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», заборони, передбачені Законом України «Про очищення влади» на вказану особу не поширюються.

Згідно наданої представником відповідача роздруківки електронного результату тесту MIDOT IntegriTEST за 02.12.2015 року, що ідентифікується відповідачем як така, що стосується позивача, протестовану особу рекомендовано до роботи.

За даними атестаційного листа підтверджується, що за наслідками тестування позивач отримав 42 бали з тесту на загальні здібності та навички і 31 бал з тесту на професійні знання. Згідно п. 10 розд. ІV Інструкції № 1465, мінімальний бал за кожен тест складає 25 балів. При цьому, під час розгляду справи відповідач не довів, що отримана позивачем кількість балів за тести свідчить про його професійну невідповідність.

Між тим, у послужному списку позивача відсутні відомості про застосування до останнього дисциплінарних стягнень за час роботи в Національній поліції .

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність у справі матеріалів, що містять інформацію про мотиви, якими атестаційна комісія керувалась під час прийняття рішення від 08.12.2015 року(зокрема: посилань на конкретні обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про несумісність особи позивача посаді, яку він займає), та проведення атестації позивача без законних на те підстав і з порушенням встановленого порядку погодження персонального складу атестаційної комісії та порядку проведення атестації.

Враховуючи викладене у сукупності суд дійшов висновку, що рішення Атестаційної комісії Київської області №2 ГУ Національної поліції від 08.12.2015 року про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, задокументоване в тексті атестаційного листа, є незаконним та не ґрунтується на вимогах Інструкції № 1465, а тому, на думку суду, є протиправним і відповідно підлягає скасуванню.

Що ж стосується правомірності рішення апеляційної атестаційної комісії Північного регіону від 30.12.2015 року, то суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Порядок перегляду апеляційними атестаційними комісіями північного регіону висновків атестаційних комісій, які були створені в головних управліннях Національної поліції у м. Києві, Київській, Чернігівській, Житомирській, Вінницькій, Черкаській областях у зв'язку з надходженням скарг поліцейських визначено в розд. VI Інструкції № 1465.

Пунктами 12 - 14, і 16 розд. VI Інструкції № 1465 встановлено, що апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок.

Рішення апеляційної атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів апеляційної атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови апеляційної атестаційної комісії.

Рішення апеляційної атестаційної комісії оформляються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписує головуючий і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення. При цьому, протоколи апеляційної атестаційної комісії зберігаються в підрозділі кадрового забезпечення органів поліції, де проходить службу поліцейський, який атестувався.

Висновки апеляційної атестаційної комісії заносяться до атестаційного листа, який підписують голова та секретар комісії, та протягом 5 робочих днів надсилаються для обов'язкового негайного виконання керівнику, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

В тексті атестаційного листа ОСОБА_1 проставлена відмітка про прийняття 30.12.2015 року апеляційною атестаційною комісією Північного регіону рішення про відхилення скарги позивача на рішення Атестаційної комісії, про що свідчать підписи голови атестаційної комісії і секретаря атестаційної комісії.

Крім того, в тексті протоколу засідання апеляційної атестаційної комісії північного регіону від 30.12.2015 року наявні посилання про проведення співбесіди, в ході якої членами атестаційної комісії позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та ін. Тексти конкретних поставлених ОСОБА_1 членами апеляційної атестаційної комісії Північного регіону запитань та тексти наданих позивачем відповідей в цьому протоколі від 30.12.2015 відсутні.

В ході розгляду даної справи відповідач-3 не надав суду копію відповідного протоколу (та/або витягу з нього), оформленого за результатами проведення засідання, на якому розглядалася скарга позивача, а також жодні належні та допустимі докази правомірності прийнятого ним 30.12.2016 року рішення.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги встановлену судом незаконність проведення атестації позивача та протиправність рішення атестаційної комісії Київської області №2 ГУНП, суд дійшов висновку про безпідставність та протиправність також рішення апеляційної атестаційної комісії Північного регіону від 30.12.2015 року про відхилення скарги позивача.

Стосовно правомірності позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Національної поліції Київської області №19 о/с від 26.01.2016 року в частині звільнення його з поліції через службову невідповідність суд зазначає наступне.

Пунктом 24 розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до п. 28 розд. ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, атестаційний лист, у якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає обов'язковому виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Зі змісту витягу зі спірного наказу ГУ Національної поліції в Київській області №19 о/с від 26.01.2016 року вбачається, що єдиною підставою для його видання в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції слугував атестаційний лист від 08.12.2015 року, що було предметом дослідження атестаційної комісії та на підставі якого, зокрема було винесено рішення, яке за наведеними вище по тексту судового рішення висновком суду являється протиправним, а тому суд вважає, що у даному випадку повний захист прав позивача є неможливим без визнання такого наказу протиправним та його скасування в частині, що стосується позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу ГУ Національної поліції в Київській області №19 о/с від 26.01.2016 року також підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому суд керується позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 28.10.2014 (№ рішення у ЄДРСР 41602330), відповідно до якої у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Враховуючи те, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме на посаді слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області з дати його звільнення, тобто з 26.01.2016 року.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Національної поліції в Київській області виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно п.п.10.4 п.10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати. Період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення. Розмір грошових коштів, що підлягають стягненню, зазначається цифрами та у дужках словами.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року №13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100(далі - Порядок №100).

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Тобто, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

У п.8 Порядку №100 зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Згідно довідки наданої відповідачем від 12.07.2016 року №835, заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці роботи листопад 2015 року - грудень 2015 року складала 10 296,00 грн. (за листопад 2015 року - 4576,00 грн., за грудень 2015 року - 5720,00грн.).

Розрахунок середньоденної заробітної плати: 10 296,00 грн. (заробітна плата за листопад 2015 року - грудень 2015 року) / 44 робочих дні (за листопад 2015 року - 21 роб.дні, за грудень 2015 року - 23 роб. днів) = 234,00 грн. Отже, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 234,00 грн.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника, в даному випадку з 26.01.2016 року по 30.08.2017 року, що становить 399 днів.

Враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу складає 399 днів, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 93 366,00 грн., який підлягає стягненню на його користь з ГУ НП в Київській області.

Згідно з п.2, п.3 ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області та стягнення з Головного управління Національної поліції у Київській області на користь позивача середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць, що становить 5 148,00 грн. підлягає негайному виконанню.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачами у запереченнях на позов, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6ст.128, 158-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції Київської області №2 від 08.12.2015 року, щодо прийняття рішення про звільнення зі служби через службову невідповідність слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області майора поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1).

Визнати протиправним та скасувати рішення апеляційної атестаційної комісії Північного регіону від 30.12.2015 року, щодо прийняття рішення про звільнення зі служби через службову невідповідність слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області майора поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1).

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області №19 о/с від 26.01.2016 року в частині звільнення зі служби в поліції слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області майора поліції ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу в сумі 93 366,00 грн. (дев'яносто три тисячі триста шістдесят шість гривень).

Звернути до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області та стягнення з Головного управління Національної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 5 148,00 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Н.Г. Вєкуа

Судді Д.А. Костенко

П.О. Огурцов