Справа № 643/11021/16-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 р.Справа № 643/11021/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2017р. по справі № 643/11021/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про правопорушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

04.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який у ході судового розгляду уточнив та просив визнати незаконною та скасувати постанову по справі про порушення митних правил №409/80700/16 від 23.08.2016 року за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України у відношенні ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що за постановою у справі про порушення митних правил № 409/80700/16 від 23.08.2016 року: «Згідно бази даних обліку транспортних засобів ЄАІС ДФС України, вказаний автомобіль був ввезений на митну територію України гр-ю України ОСОБА_2 25.02.2016 року через митний пункт пропуску «Виступовичи-Нова Рудня» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» з метою особистого користування». Таким чином особа, ОСОБА_2, є тією особою яка була відповідальна за стан товару у митному режимі «транзит», за його переміщення та операції з ним, яка мала підтвердити саме виключні інтереси «транзиту» при будь-якому користуванні транспортним засобом та інші. Для всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, ця особа повинна була залучена у якості свідка при розгляді справи про порушення митних справ №409/80700/16. У протоколі про порушення митних правил №409/80700/16 від 24.06.2016 року, постанові від 23.08.2016 року, та

в інших документах особою яка притягається до відповідальності є невідома позивачу особа - ОСОБА_1, оскільки він є ОСОБА_1.

Позивач вказує, що саме на Рапорт від 24.06.2016 року (Лист справи 55) Ком. Роти № 5 бат. № З УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Крючек Г.М. (прізвище лейтенанта поліції треба уточнювати, тому що букви не печатні), посилаються, як на доказ, митні органи ДФС. Саме в згаданому рапорті лейтенантом поліції було встановлено, що автомобіль «знаходиться на території України з порушенням митного законодавства України, а саме перевищений термін транзитного переміщення по території України та водій ТЗ, не мав права керувати таким ТЗ відповідно до норм Митного Кодексу України». У позивача виникає питання, яким чином службова особа поліції, яка ніяким чином не має доступу до бази даних обліку транспортних засобів ЄАІС ДФС України та Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор 2006», виявляє ці порушення. На думку позивача, рапорт від 24.06.2016 року не може бути «офіційним письмовим повідомленням про вчинення особою порушення митних правил», тому цей документ не може братися до уваги органами доходів та зборів ДФС. Коли рапорт було прийнято заступником начальника Харківської митниці ДФС - Волокітіним Є.П не відомо. Коли та яким чином було повідомлено органи доходів та зборів ДФС про зупинку та затримання транспортного засобу невідомо. Чи є будь-які посадові інструкції щодо взаємодії митних органів ДФС та органів національної поліції, або це власна ініціатива, не відомо. Тим більш поліцейськими, вказаний транспортний засіб, в порушення ст. 35 Закону України «Про поліцію», де чітко визначені підстави зупинення транспортного засобу, було зупинене незаконно. Будь-які процесуальні документи відносно позивача поліцейські не складали. Щодо «керуванням транспортного засобу» та «користуванням транспортного засобу», позивач вказує, що однією із ознак складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України є саме «користуванням товаром митне оформлення якого не закінчено без належного дозволу органів податків та зборів». Згідно тлумачення слова «користуватися» головна ознака «користування» це: «власні потреби та інтереси». Ніяких власних потреб, чи інтересів позивач не переслідував, транспортний засіб (товар) весь час використовувався з метою транзиту, що відповідає ст. 93 Митного кодексу України. Саме у цей день машина повинна була виїхати за митну територію України. Тобто виконати вимоги «транзиту». Якщо при розгляді митної справи була присутня особа відповідальна за режим «транзиту», вона би це підтвердила. Таким чином позивач вважає, що він не може бути суб'єктом даного складу адміністративного правопорушення. Підстави для порушення справи про порушення митних правил не відповідають законодавству, позивач та особа відповідальна за режим «транзит» не були присутнім при розгляді справи про порушення митних правил, проведенні процесуальні дії були не повними та не об'єктивними, притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України ґрунтувалося лише на факті складення протоколу, який в свою чергу ґрунтувався на припущеннях порушення митних правил та на рапорті від 24.06.2016 року, правова природа якого є сумнівною. Оскільки висновки, викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на належних доказах, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2. ст. 469 Митного кодексу України.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2017р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про правопорушення митних правил - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення є несправедливим, упередженим, незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує, що як свідчить з Постанови в справі про порушення митних правил № 409/80700/16 від 23.08.2016 року: «Згідно бази даних обліку транспортних засобів ЄАІС ДФС України, вказаний автомобіль був ввезений на митну територію України гр-ю України ОСОБА_2 25.02.2016року через митний пункт пропуску «Виступовичи - Нова Рудня» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» з метою особистого користування». Таким чином особа ОСОБА_2, є тією особою яка була відповідальна за стан товару у митному режимі «транзит», за його переміщення та операції з ним, яка мала підтвердити саме виключні інтереси «транзиту» при будь-якому користуванні транспортним засобом та інші. Для всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, ця особа повинна була залучена у якості свідка при розгляді справи про порушення митних справ № 409/80700/16. Постанова Митного органу є необґрунтованою та упередженою. Вказує, що суд залишив поза увагою цей факт та не дав належну оцінку цим обставинам. Зазначає, що в протоколі про порушення митних правил № 409/80700/16 від 24.06.2016 року та Постанові в справі про порушення митних правил № 409/80700/16 від 23.08.2016 року, та в інших документах митної справи особою яка притягається до відповідальності невідома позивачу ОСОБА_1, тому, що він ОСОБА_1. Суд першої інстанції повністю залишив поза увагою та не дав належну оцінку наявною та підтвердженою матеріалами митної справи, а саме листи справи (л.с. 12, 14, 15, 17, 19, 44, 51, 55) не відповідність по-батькові Позивача. Також зазначає, що суд помилково зазначає в абз. 23 Постанови від 15.06.2017 року: «Посилання позивача, що вищезазначений ТЗ не є товаром, не відповідає положенням МК України та спростовується наступним». Вказує, що правова позиція позивача була наступна: транспортний засіб особистого користування, так, має ознаки товару, передбачені п. 57 ст. 4 МК України безперечно, але є особливим видом товару, має особливості притаманні транспортним засобам особистого користування зазначені у п. 60 ст. 4 МК України, а саме: наземні транспортні засоби відповідних товарних позицій згідно з УКТ ЗЕД, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, яке виключає промислове або комерційного його використання. Зазначає, що системний аналіз норм Митного Кодексу України підтверджує особливий порядок ввезення, декларування та користування транспортними засобами особистого користування. Відповідач у запереченнях, уникає посилання на ці спеціальні норми та особливості такого види товару як транспортні засоби особистого користування. Зазначає, що відповідності до ст. ст. 90, 93, 102 МК України при ввезені з метою транзиту транспортний засіб особистого користування, що переміщується через митний кордон України громадянином, перебуває під митним контролем, з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межи митної території України. Поняття митного оформлення та митного контроля не є тотожними. Відповідно п. 4 ст. 247 МКУ, п. 1 ст. 248 МКУ митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через територію України здійснюється органом доходів та зборів у зоні діяльності якого здійснюється транзитне переміщення. Початком митного оформлення є подача декларантом або уповноваженою ним особою відповідної митної декларації (або документа який її замінює), та інших необхідних документів. Місця здійснення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, визначаються відповідно до розділу XII Митного Кодексу України. Статтею 255 МКУ регулюється завершення митного оформлення. Строк митного оформлення завершується протягом чотирьох годин, (п. 1 ст. 255 МКУ). Строк може бути перевищено у разі подачі додаткових документів, виявлення порушень митного законодавства, проведення досліджень, виконання митних формальностей поза розташування митного органу, призупинення митного оформлення та інше. (п. 2 ст. 255 МКУ). За пунктом 5 ст. 255 МКУ: «Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії». Зазначає, що митне оформлення транспортних засобів особистого користування (товару), що переміщуються через територію України у митному режимі транзит вважається закінченим після письмового їх декларування в порядку передбаченому для громадян (розділ XII МК України), проставлення митним органом відповідних відміток на Митній декларації (форма яка була зазначена вище) та пропуск такого транспортного засобу на митну територію України. Із змісту частини другої статті 469 Митного кодексу України вбачається, що таке правопорушення може бути вчинене у формі певних дій (зміна стану, користування, розпорядження) чи бездіяльності (невжиття певних заходів) щодо товарів, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу. В нашому випадку митне оформлення товару, транспортного засобу особистого користування закінчено, тому це виключає склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 Цей висновок не суперечить рішенню Конституційного суду України від 31.03.2015 року у справі № 1- 4/2015, «Будь-який інший митний режим, у тому числі тимчасового ввезення, не зазначений у вказаних положеннях Кодексу». Тобто, так, Рішення Конституційного Суду розглядало питання які виникли при користуванням та розпорядженням транспортного засобу особистого користування у режимі «тимчасового ввезення», але це не виключає наведених висновків щодо режими транзиту транспортних засобів особистого користування. Вказує, що відповідач спеціально не роз'ясняє особливості переміщення транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України, стверджуючи, що митне оформлення ввезення транспортних засобів особистого користування з метою транзиту закінчується тільки коли закінчується митний режим «транзит», «вивезенням товарів поміщених у цей митний режим, за межі митної території», що є помилковим. Вказує, що відповідач та Суд (п. 13 Постанови від 15.06.2017 року) посилається на ст. 90 Митного кодексу України, де зазначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Також відповідач та Суд (п. 12 Постанови від 15.06.2017 року) посилається на п. З ст. 325 Митного Кодексу України, де зазначено, що користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Як було зазначено вище транспортні засоби особистого користування є особливим видом товарів, режим використання яких регулюється іншими статтями. Відповідно до п. 10 Постанови від 15.06.2017 року суд вже робить висновок: «наявність у транспортному засобі особи відповідальної за режим «транзит» виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за ч.2 ст. 469 Митного Кодексу України.» Тобто наявність цієї особи підтверджує її волю на передачу права керування (користування) іншій особі. Об'єм прав власника або користувача (який уповноважений власником), дозволяє передавати право керування (користування) іншій особі. Для цього достатньо «усної згоди». Яка підтверджуються передачею реєстраційних документів на транспортний засіб, міжнародного страхового полюса, ключів від транспортного засобу та відповідного транспортного засобу. Вказує, що право користування є похідним від права власності та є необхідним його елементом. Само поняття «транспортні засоби особистого користування» включає можливість їх користування. Враховуючи вищенаведене, вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, фактично надав відповідачу право самостійно тлумачити норми права, висновки суду не відповідають обставинам справи є упередженими та необ'єктивними. Не звертаючи уваги, на доводи позивача, порушуючи норми матеріального права Суд повністю підтримує правову позицію Відповідача, щодо відсутності спеціальних норм які регулюють ввезення транспортних засобів особистого користування, щодо збігу строків митного оформлення та митного контролю при ввезені транспортних засобів особистого користування в режимі «транзит», щодо наявності складу адміністративного порушення в діях ОСОБА_1, тільки при відсутності особи відповідальної за режим «транзиту». Постанова суду від 15.06.2017 року є не законною та необґрунтованою. Просить скасувати Постанову Київського районного суду м. Харкова від «15» червня 2017 року у справі № 643/11021/16-а. Прийняти нову постанову у справі, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Від Харківської митниці ДФС, відповідача по справі, до суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких просять в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

Від позивача по справі до суду надійшла заява в якій зазначає, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. Судове засідання просить провести без його участі.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 558 МК України передбачено, що митні органи при виконанні завдань, покладених на митну службу України, взаємодіють з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством. Правоохоронні органи повідомляють митні органи про виявлені ними порушення митних правил або контрабанду.

Управлінням патрульної поліції у м. Харкові та Харківською митницею ДФС розроблено План спільних заходів, направлених на протидію переміщенню товарів і транспортних засобів через митний кордон України з порушенням митного законодавства України, аналізу законності ввезення, реєстрації, перебування на митній території України транспортних засобів іноземної реєстрації та забезпечення дорожнього руху на 2016 рік.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що згідно постанови у справі про порушення митних правил №409/80700/16 24.06.2016 року під час виконання службових обов'язків співробітниками Управління патрульної поліції м. Харкова о 15 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, Московський р-н., пр. Московський, 181, було зупинено транспортний засіб марки «ВМW 530», реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва),VIN: НОМЕР_2 під керуванням гр. України ОСОБА_1.

Під час перевірки гр. ОСОБА_1 надав до огляду наступні документи :

1)посвідчення водія НОМЕР_3, видане 25.11.2008 року ВРЕР м.Старобільськ при УДАІ УМВС України в Луганській області;

2)свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території Литовської Республіки серії НОМЕР_4, видане 24.02.2016 року, з яких було встановлено, що даний ТЗ належить ЗАТ «Alkanas Vilkas» та перебуває на обліку в Литовській Республіці.

Згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України (далі - ЄАІС ДФС України) та Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор 2006» (далі - АСМО «Інспектор 2006») встановлено, що вищезазначений ТЗ ввезений на митну територію України з метою особистого користування громадянкою ОСОБА_2 25.02.2016 року через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Виступовичи - Нова Рудня» (в зоні діяльності Житомирської митниці ДФС) по «Зеленому коридору» в митному режимі «транзит».

Під час проведення відповідної перевірки особа, якою вищезгаданий ТЗ ввезений на митну територію України, у ТЗ була відсутня, автомобілем керував саме гр. ОСОБА_1

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог статті 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Згідно п.1 ч.6 ст.321 МК України у разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль закінчується після закінчення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Відповідно до ч.4 ст.255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Митний режим транзиту, відповідно до ч.1 ст.102 МК України завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Таким чином, як правильно зазначено судом першої інстанції з огляду на положення ст.ст. 90, 93, 102 МК України при ввезенні з метою транзиту транспортний засіб, що переміщується через митний кордон України громадянином, перебуває під митним контролем з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України.

Відповідно до ч.2 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно ст.325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

З огляду на положення норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що станом на 24.06.2016 р. автомобіль «ВМW 530», реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва),VIN: НОМЕР_2, який ввезений на митну територію України 25.02.2016 ОСОБА_2 не було вивезено за межі митної території України, вищезазначений автомобіль є товаром, митне оформлення якого не закінчено.

Відповідно до ч.2 ст..469 МК України, зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Словосполученню "користування та розпорядження", що міститься в положеннях частини другої статті 469, дано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 31.03.2015 р. N 1-рп/2015)/, відповідно до якого Конституційний Суд України вирішив:

1. Словосполучення "користування та розпорядження", що міститься в положеннях частини другої статті 469 Митного кодексу України, згідно з якою адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, необхідно розуміти так, що адміністративним правопорушенням є окремо як користування, так і розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товарами, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу.

2. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, в діях позивача ОСОБА_1 вбачається порушення митних правил, передбачене ч.2 ст. 469 МК України - неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, а саме користування на митній території України транспортним засобом марки «ВМW 530», реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва), VIN: НОМЕР_2, без дозволу органу доходів і зборів. Доводи апелянта стосовно відсутності складу правопорушення, є безпідставними.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача-апелянта на Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 у справі №1-4/2015, згідно якого визначено, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.469 МК України, оскільки автомобіль марки «ВМW 530», реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва), VIN: НОМЕР_2 ввезений на митну територію України в митному режимі «транзит», а не в режимі «тимчасове ввезення».

Так, види митних режимів визначені ст.70 МК України, безпосередньо в тому числі передбачені такі митні режими, як то 5) транзит; 6) тимчасове ввезення.

Відповідно до статті 90 МК України - транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст.103 МК України - тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Враховуючи положення ст.70 МК України, митний режим тимчасового ввезення та митний режим транзиту є різними видами митних режимів, які мають свої особливості: транзит врегульовано положеннями глави 17 МК України, а тимчасове ввезення - положеннями глави 18 МК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності факту вивезення ТЗ за межі митної території України митний режим «транзит» формально не завершений.

Отже, у відповідності до ст.ст. 90, 93, 102 МК України при ввезенні з метою транзиту транспортний засіб, що переміщується через митний кордон України громадянином, перебуває під митним контролем з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України.

Відсутність у позивача дозволу органу доходів і зборів (ДФС) на розпорядження ТЗ іншою особою, тобто ОСОБА_1, відповідачем встановлена та позивачем цей факт не оспорюється.

Стосовно посилання позивача на незаконну, на його думку, зупинку транспортного засобу представником митниці у судовому засіданні повідомлено, що 18.04.2016 начальником Харківської митниці ДФС спільно з начальником управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції був затверджений План спільних заходів, направлених на протидію переміщенню товарів і транспортних засобів через митний кордон України з порушенням митного законодавства України, аналізу законності ввезення, реєстрації, перебування на території України транспортних засобів іноземної реєстрації та забезпечення безпеки дорожнього руху на 2016 рік.

Тобто Митний орган (відповідач по справі) встановлював наявність порушення сумісно з державним органом (управлінням патрульної поліції, яка не є стороною по справі та дії яких позивач не оскаржує).

Посилання позивача, що вищезазначений ТЗ не є товаром, не відповідає положенням МК України та спростовується наступним.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно п. 58 ч. 1 ст. 4 МК України транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Таким чином, ТЗ марки «ВМW 530», реєстраційний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва),VIN: НОМЕР_2 є товаром, митне оформлення якого не закінчено.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ст.ст. 490, 494, 508 МК України, у зв'язку з встановленням факту користування гр. ОСОБА_1 товаром, митне оформлення якого не завершено, а саме транспортним засобом, ввезеним на митну територію України в режимі «транзит», без дозволу органу доходів і зборів, уповноваженою особою Харківської митниці ДФС 24.06.2016 року складено відносно нього протокол про порушення митних правил №409/80700/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України. (а.с. 53-54 )

Примірник протоколу отриманий позивачем, про що свідчить його особистий підпис у протоколі. ( а.с. 54 )

27.07.2016 року Харківською митницею ДФС отримано заперечення на протокол про порушення митних правил від 26.07.2016 б/н за підписом гр. ОСОБА_1 (а.с. 60-61 )

04.08.2016 року Харківською митницею ДФС направлено лист від 04.08.2016 року, яким повідомлено гр. ОСОБА_1 про розгляд та получення до матеріалів справи про порушення митних правил №409/80700/16 заперечень на протокол, а також повідомлено про розгляд даної справи, який призначено на 23.08.2016 року о 15:00 в Харківській митниці ДФС за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 370, 4-й поверх. ( а.с. 62 )

Вказаний лист був отриманий позивачем 25.08.2016 року відповідно до корінця сформованого рекомендованого відправлення з відміткою про отримання.( а.с. 62)

23.08.2016 року за результатом розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №409/80700/16 уповноваженою особою Харківської митниці ДФС винесено оскаржувану постанову по справі про порушення митних правил №409/807000/16.

Відповідно до зазначеної постанови гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення в рамках вказаної статті у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Примірник постанови у справі про порушення митних правил направлено гр. ОСОБА_1 до відома та виконання листом Харківської митниці ДФС від 25.08.2016 року №4513/00-5/20-70-20-02 «Про направлення копії постанови», який був отриманий позивачем згудно корінця сформованого рекомендованого відправлення з відміткою про отримання позивачем 30.08.2016 року (а. с. 67)

Враховуючи викладене, суд вважає, що розгляд справи про порушення митних правил відбувся з дотриманням норм митного законодавства.

Крім того, позивачем на підтвердження правомірності свої дій пов'язаних з користування вищезгаданого ТЗ у додатках адміністративного позову подано копію довіреності від 29.06.2016 року №814, (адміністративне правопорушення виявлено 24.06.2016 року), яка видана Литовським ЗАТ «Skanios konstrukcijos» гр. ОСОБА_1 (а.с. 10 ).

Однак, на думку суду, вказана довіреність жодним чином не спростовує наявність складу правопорушення в діях гр. ОСОБА_1

Щодо посилання позивача в апеляційний скарзі на те, що в протоколі про порушення митних правил № 409/80700/16 від 24.06.2016 року та Постанові в справі про порушення митних правил № 409/80700/16 від 23.08.2016 року, та в інших документах митної справи не вірно зазначено по батькові позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Технічна помилка допущена відповідачем під час оформлення документів не впливає на суть справи, не змінює суть протоколу та постанови. Крім того, позивач жодним чином не заперечує що саме він керував транспортним засобом та протокол та постанова про порушення митних правил винесена відносно нього.

Посилань позивача на необхідність залучення до розгляду справи ОСОБА_2, оскільки вона є тією особою яка була відповідальна за стан товару у митному режимі «транзит», колегія суддів вважає помилковим, оскільки правопорушення було вчинено саме позивачем ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил та постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу складено теж відносно нього.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 23.08.2016 року №409/80700/16 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

З наведених вище підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, та не впливають на правомірність висновків суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Підстави, передбачені ст. 94 КАС України для розподілу судових витрат, відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2017р. по справі № 643/11021/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
У зв'язку з тимчасовим припиненням роботи суду повний текст ухвали виготовлений 04.09.2017 р.