Справа № 815/4653/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4653/17
УХВАЛА

11 вересня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Нінель Володимирівна, розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов громадянина Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити дії.

Разом із позовом надійшла заява за вхід. № 24835/17 про забезпечення доказів, яка мотивована тим, що відповідач ухиляється від надання копії цього рішення позивачеві, а отже, позивач не може самостійно отримати копію оспорюваного рішення. Однак дослідження повного тексту рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну має істотне значення для правильного вирішення спору по суті.

Крім того, позивач вважає, що з урахуванням доводів, викладених ним в адміністративному позові, для правильного вирішення спору по суті має істотне значення дослідження доказів, що були або мали бути взяті відповідачем до уваги при прийнятті рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Афганістану ОСОБА_1, в тому числі копія особової справи № 266139 на громадянина Республіки Афганістан ОСОБА_1, а також дослідження доказів запрошення громадянина Республіки Афганістан ОСОБА_1 для надання пояснень під час розгляду питання про скасування його дозволу на імміграцію та докази надіслання громадянину Республіки Афганістану ОСОБА_1 копії рішення про скасування його дозволу на імміграцію в Україну.

З метою з'ясування всіх обставин справи належним чином, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача і витребувати письмові докази, які відсутні у матеріалах справи, однак необхідні для наданні судом оцінки спірним правовідносинам.

Саме національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2006 року справа «Мороз та інші проти України»).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням може бути здійснене також шляхом використання практики Європейського суду з прав людини.

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 24; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §231). Ця гарантія є «одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Pretto and Others v. Italy (Претто та інші проти Італії), § 21). Таким чином, статтю 6 § 1 не можна трактувати обмежено (Moreira de Azevedo v. Portugal (Морейра де Азеведу проти Португалії), § 66). Вимога справедливості застосовується до проваджень узагалом; і не обмежується слуханнями (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece (Стрен Грік Рифайнеріз і Стратіс Андреадіс проти Греції, § 49).

В свою чергу, органи державної влади мають забезпечувати виконання вимог «справедливого суду» Конвенції у кожній окремій справі (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands (Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів), § 33 наприкінці).

Сторони у справі мають право надати суду зауваження, які вони вважають важливими у справі. Це право можна вважати ефективним тільки за умови, що зауваження були «заслухані», тобто відповідно розглянуті судом. Тобто, «суд» має проводити належний розгляд поданих документів і доказів, та наведених сторонами аргументів і доказів (Kraska v. Switzerland (Краска проти Швейцарії), § 30; (Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), Perez v. France (Перез проти Франції) [ВП], § 80). З метою забезпечення ефективності гарантованого цією статтею права, органи влади мають демонструвати «належне ставлення»: для заявника, який не має юридичного представника, див. Kerojдrvi v. Finland (Кероярві проти Фінляндії), § 42 і Frettй v. France (Фретте проти Франції), 49; для заявника, який має представника у суді, див. Gцз v. Turkey (Ґоч проти Туреччини) [ВП], § 57.

У відповідності до ст.ст. 69-71 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення обставин справи. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона звертається з такою вимогою до суду. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Гарантії Статті 6 § 1 є вчинення операцій із доказами на процесуальному рівні. Прийнятність доказів або спосіб їх оцінки за обставинами справи, у першу чергу - питання національних судів, чиїм завданням є оцінка доказів у процесі слухання справи (Garcнa Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії) [ВП], § 28; Farange S.A. v. France (Фаранж проти Франції) (dйc.)).

З огляду на необхідність дотримання судом вказаних процесуальних гарантій, суддя приходить до висновку про необхідність витребування письмових доказів, з метою об'єктивної перевірки в судовому засіданні доводів позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов'язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Стаття 271 КАС України передбачає, що у разі неподання без поважних причин письмових чи речових доказів, що витребувані судом, та неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів для дослідження судом.

З метою забезпечення повного та об'єктивного розгляду справи, дотримання приписів ЄСПЛ та КАС України, суд вважає за необхідне витребувати письмові докази, які необхідні для розгляду справи, а саме: копії реєстраційних справ, сформованих за результатами проведення реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок.

Керуючись ст.ст. 110, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача задовольнити.

Витребувати з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області /65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44/ належним чином завірену копію особової справи громадянина Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

У випадку невиконання вимог даної ухвали - надати письмові пояснення з обґрунтуванням причин її невиконання.

Покласти персональну відповідальність за виконання даної ухвали на керівника ГУ ДМСУ в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суд, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Потоцька Н.В.

08 вересня 2017 року