Справа № 741/981/17
Суддя: Дикий В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/55/17
Єдиний унікальний номер 741/981/17
ПОСТАНОВА

іменем України

08 вересня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Клюйка Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ГРПП Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Клюйка Геннадія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до Носівського районного суду Чернігівської області адміністративний позов до начальника ГРПП Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Клюйка Геннадія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 02 липня 2017 року відповідачем було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді 340 грн. штрафу. Позивач уважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки поліцейський Клюйко Г.В. зупинив її автомобіль без видимих на те причин, розглянув справу та виніс вищевказану постанову на місці зупинки транспортного засобу, а не у відділі поліції, цим самим порушивши права водія ОСОБА_1 Крім того, позивач зазначає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, відсутній, адже автомобіль позивача «VOLKSWAGEN CRAFTER» - вантажний фургон, малотонажний-В, повна маса - 2800 т, державний номер НОМЕР_1, - не підлягає технічному контролю згідно із Законом України «Про дорожній рух». Саме тому позивач уважає, що відповідач незаконно притягнув її до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.3 «Б» ПДР України, а саме: непроходження обов'язкового технічного контролю ТЗ, який підлягає такому контролю. Тому позивач просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР №977294 від 02 липня 2017 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просила їх задовольнити та пояснила, що її автомобіль є легковим автомобілем, не використовується з метою отримання прибутку та відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону України «Про дорожній рух» не підлягає обов'язковому технічному контролю незалежно від строку експлуатації.

У судовому засіданні відповідач Клюйко Геннадій Володимирович не визнав позовні вимоги, просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи свою позицію та законність винесеної ним постанови, відповідач пояснив, що 02 липня 2017 року о 14 год. 10 хв. у м. Носівка по вул. Автоколонна ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», державний номер НОМЕР_1, та порушила правила користування транспортним засобом, а саме: керувала транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно не пройшов такий технічний контроль. Тим самим ОСОБА_1 порушила вимоги п. 31.3 «Б» ПДР України. Адміністративний позов ОСОБА_1 не ґрунтується на доказах, є надуманим, не відповідає дійсності й пред'явлений з метою уникнення адміністративної відповідальності. Перед складанням адміністративних матеріалів та винесенням постанови по суті правопорушення відповідачем було встановлено, що автомобіль позивача є вантажним автомобілем вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років. Такий автомобіль відповідно до ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» підлягає обов'язковому технічному контролю кожні два роки. Тому відповідачем перевірено вищевказаний автомобіль на предмет проходження технічного контролю за допомогою бази «НАІС» та виявлено, що технічного контролю автомобіль не проходив. Це й стало підставою для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на позивача стягнення у вигляді 340 грн. штрафу. Відповідач зазначив, що він як посадова особа у спірному випадку діяв у межах та у спосіб, що передбачені законами України та іншими підзаконними актами, що регулюють діяльність осіб органів Національної поліції.

У судовому засіданні заслухано пояснення спеціаліста - консультанта ПП «Гарант М» уповноваженого суб'єкта господарювання на проведення технічного контролю транспортних засобів - ОСОБА_2, який пояснив, що проходження обов'язкового технічного контролю ТЗ регламентоване Порядком проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ від 30 січня 2012 року №137. Також ОСОБА_2 пояснив, що тип транспортного засобу та його маса зазначаються у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до того, який тип, маса, дата випуску автомобіля вказані у свідоцтві про реєстрацію, ураховуючи положення вищевказаного Порядку, і повинна визначатися необхідність, порядок, періодичність проходження автомобілем обов'язкового технічного контролю. Отже, якщо у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 указано, що її автомобіль «VOLKSWAGEN CRAFTER» є вантажним фургоном малотоннажним-В масою 2800 т, 2007 року випуску, то відповідно до пп. 2 п. 1 та пп. 2 п. 3 вищевказаного порядку автомобіль з такими характеристиками підлягає обов'язковому технічному контролю, періодичність проходження якого - кожні два роки.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, спеціаліста, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд робить нижченаведений висновок.

02 липня 2017 року начальником ГРПП Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Клюйком Г.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР №977294, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн. У постанові зазначено, що 02 липня 2017 року о 14 год. 10 хв. у м. Носівка по вул. Автоколонна ОСОБА_1 керувала автомобілем «VOLKSWAGEN CRAFTER», державний номер НОМЕР_1, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але ТЗ його не пройшов, чим порушила вимоги п. 31.3 «Б» ПДР України. (а. с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 3 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до п. 31.3 «Б» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

У судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб, яким керувала позивач, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, є вантажним фургоном малотонажним-В масою 2800 т, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а. с. 8).

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Також ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено періодичність проходження обов'язкового технічного контролю, яка становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Відповідно до пп. 2 п. 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137, порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Проаналізувавши вищевикладені правові норми, суд робить висновок, що автомобіль, яким керувала позивач, не відноситься до переліку транспортних засобів, які не підлягають обов'язковому технічному контролю, адже, як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, цей автомобіль є вантажним автомобілем зі строком експлуатації більше двох років.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Оскільки автомобіль, яким керувала позивач, підлягає обов'язковому технічному контролю, але не пройшов його, суд уважає, що позивачем порушено правила користування вантажним транспортним засобом, а, отже, убачає в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. 22 Порядку передача інформації до загальнодержавної бази даних про результати обов'язкового технічного контролю, яка ведеться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС, здійснюється кожної зміни з використанням електронних засобів зв'язку.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач перед винесенням спірної постанови перевірив автомобіль, яким керувала позивач, по базі «НАІС» на предмет проходження автомобілем обов'язкового технічного контролю та виявив, що автомобіль такого контролю не проходив. Факт того, що її автомобіль не проходив технічний контроль, не заперечувала в судовому засіданні й сама позивач.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ураховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, начальник ГРПП Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП Клюйко Г.В., як посадова особа, діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Відповідач у судовому засіданні надав необхідні докази правомірності прийнятого ним рішення та довів, що підґрунтям для прийняття такого рішення стали вищенаведені вимоги нормативно-правових актів, які є обов'язковими для виконання на всій території України.

А тому, оцінивши всі докази, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 121, ст. 293 КУпАП, ч. 1 ст. 69, ст. 71, ч. 2 ст. 171-2, ст. ст. 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника ГРПП Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Клюйка Геннадія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР №977294 від 02 липня 2017 року.

Постанова суду згідно з ч. 2 ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Дикий