Справа № 824/586/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/586/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника відповідача Маріуци Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, в якому з урахування наданих у судовому засіданні уточнень до змісту позовних вимог, викладених у позові, та заяви про збільшення розміру позовних вимог від 05 вересня 2017 року, просять суд:

- визнати протиправними дії Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області щодо надання відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) у проведенні перезакріплення номерного знаку НОМЕР_4 за транспортним засобом марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, яка оформлена листом від 02 серпня 2017 року за №31/24/14-2530;

- визнати протиправними дії Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області щодо надання відмови ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2) у проведенні перереєстрації автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, у зв'язку із заміною номерного знаку, яка оформлена листом від 27 липня 2017 року за №31/24/14-2418;

- зобов'язати Територіальний сервісний центр 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 26 липня 2017 року та провести закріплення за автомобілем марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 номерних знаків НОМЕР_4.

- стягнути з Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань його юридичної особи - Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області (код ЄДРПОУ - 40112390) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) спричинену матеріальну шкоду внаслідок прийнятого протиправного рішення в сумі 123,00 грн.

В обґрунтування позову вказано, що 26 липня 2017 року ОСОБА_1 зверталась до Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області із заявою про закріплення належного їй на праві власності номерного знака НОМЕР_4 за автомобілем її чоловіка - ОСОБА_2, однак листом №31/24/14-2530 від 02 серпня 2017 року їй відмовлено.

Цього ж дня ОСОБА_2 також звертався із заявою до відповідача, в якій просив здійснити перереєстрацію у зв'язку із заміною і присвоєнням номерного знака НОМЕР_4, що належить його дружині ОСОБА_1 і перебуває у центрі на зберіганні, на його автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, у задоволенні якої листом №31/24/14-2418 від 27 липня 2017 року також відмовлено.

Посилаючись на Закон України «Про дорожній рух», постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», позивачі вважають вказані відмови протиправними й необґрунтованими.

Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що у зв'язку із відмовою відповідача у задоволенні її заяви про перезакріплення номерного знака НОМЕР_4 за автомобілем її чоловіка - ОСОБА_2, з метою збереження за собою права власності на номерний знак, недопущення його знищення, вона замовила послугу зберігання вказаного номерного знака, за що понесла додаткові витрати у сумі 123,00 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану незаконним рішенням відповідача, у зазначеному розмірі.

Від відповідача до суду надійшли заперечення проти позову у письмовій формі, в яких вказано, що при розгляді звернень позивачів Територіальний сервісний центр 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області керувався чинними нормативно-правовими актами, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Зазначено, зокрема, що заяви позивачів не могли бути задоволенні на підставі пункту 5.2 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року №379. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні позивачі, посилаючись на протиправність оскаржуваних дій, підтримали заявлені вимоги з підстав, наведених у позові та просили суд позовні вимоги, з урахування наданих у судовому засіданні уточнень до їх змісту та заяви про збільшення розміру позовних вимог від 05 вересня 2017 року, задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з наведених у письмових запереченнях підстав. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ВАЗ, моделі 21063, 1987 року випуску, тип ТЗ - загальний легковий Седан -В, номерний знак НОМЕР_4, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6.

26 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №7344/2017/557318, згідно якого ОСОБА_1 (продавець) зобов'язувалася передати у власність ОСОБА_6 (покупець) транспортний засіб: марки ВАЗ, модель 21063, 1987 року випуску, колір синій, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7, номерний знак НОМЕР_4, зареєстрований за продавцем 25 липня 2017 року підрозділом МВС центром 2643.

Прийом-передача вказаного транспортного засобу здійснено згідно акту прийому-передачі транспортного засобу від 26 липня 2017 року.

26 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до в.о. начальника Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області ОСОБА_5 із заявою, якою просила прийняти на зберігання до 28 липня 2017 року номерні знаки НОМЕР_4, які були закріплені за її власним транспортним засобом, що належав їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 25 липня 2017 року, виданого центром 2643 для наступного закріплення за іншим транспортним засобом.

За зберігання номерного знака НОМЕР_4 ОСОБА_1 сплачено кошти в сумі 3,00 грн, що підтверджується квитанцією №ПН2272650 від 26 липня 2017 року.

Факт зберігання указаного номерного знака за його власником ОСОБА_1 визнавався представником відповідача в судовому засіданні.

26 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до в.о. начальника Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області ОСОБА_5 із заявою, в якій просила перезакріпити державні номерні знаки НОМЕР_4 за транспортним засобом марки Mercedes -Benz Vito, номер кузова НОМЕР_2, який належить її чоловіку ОСОБА_2 у відповідності до пункту 5.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 11 серпня 2010 року №379.

Зі змісту листа №31/24/14-2530 від 02 серпня 2017 року Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області та наданих в судовому засіданні пояснень представника відповідача встановлено, що ОСОБА_1 у задоволенні вказаної вище заяви про перезакріплення номерного знаку було відмовлено.

27 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до в.о. начальника Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області ОСОБА_5 із листом, яким просила продовжити зберігання в реєстраційному підрозділі ТСЦ номерні знаки НОМЕР_4 строком на 30 діб до 27 серпня 2017 року.

Згідно квитанції №43 від 27 липня 2017 року за зберігання номерного знака НОМЕР_4 ОСОБА_1 сплачені кошти в сумі 90,00 грн.

Також 26 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області ОСОБА_7 із заявою, якою просила продовжити на 30 діб термін зберігання номерних знаків НОМЕР_4, що належить їй на праві власності і перебувають на зберіганні в центрі. За вказану послугу ОСОБА_1 сплачено кошти в сумі 99,00 грн, що підтверджується квитанцією №41 від 26 серпня 2017 року.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 18 січня 2017 року ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Mercedes -Benz, моделі Vito 116 CDI, 2013 року випуску, тип ТЗ - загальний легковий пасажирський -В, номерний знак НОМЕР_8, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2.

26 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до начальника Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області із заявою №122777408, якою просив провести операцію «Перереєстрація при заміні номерного знаку» і надати платні послуги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року №795 та наказу МВС України від 10 лютого 2012 року №103.

В цей же день ОСОБА_2 звернувся до в.о. начальника Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області ОСОБА_5 із заявою, в якій просив надати йому адміністративну послугу у вигляді перереєстрації автомобіля Mercedes -Benz Vito, номерний знак НОМЕР_8, у зв'язку із заміною вказаного номерного знаку на бувший у використанні номерного знаку НОМЕР_4, що належить його дружині ОСОБА_1 та знаходиться на зберіганні у центрі. Зазначено, що згоду дружини про присвоєння номерного знака на власний автомобіль надано до заяви №122777408.

Згідно квитанції №14 від 27 липня 2017 року за вказану послугу ОСОБА_2 сплачено кошти в сумі 391,15 грн

Листом №31/24/14-2418 від 27 липня 2017 року Територіальним сервісним центром 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області надано відповідь на заяву ОСОБА_2, якою повідомлено, що перереєстрація з видачею номерного знаку НОМЕР_4 на даний час суперечить вимогам наказів МВС №432 від 29 жовтня 2007 року та №379 від 11 серпня 2010 року.

Крім того, у вказаній відповіді зазначено, що ОСОБА_2 може здійснити перереєстрацію належного йому транспортного засобу з видачею номерних знаків в порядку зростання цифрових позначень, як передбачено пунктом 3.16 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС №379 від 11 серпня 2010 року.

Не погоджуючись із вказаними вище відмовами Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, оформленими листами від 02 серпня 2017 року за №31/24/14-2530 та від 27 липня 2017 року за №31/24/14-2418, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку ОСОБА_1 не погоджується з діями суб'єкта владних повноважень щодо відмови у задоволенні її заяви про перезакріплення державного номерного знаку, який знаходиться на зберіганні, за транспортним засобом, належним на праві власності іншій особі, відповідно до пункту 5.2 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року №379.

Так, згідно положень статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів.

Єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються державними стандартами України.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок №1388).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 та з метою впорядкування роботи підрозділів Державтоінспекції МВС з питань видачі реєстраційних документів і номерних знаків Міністерством внутрішніх справ України наказом від 11 серпня 2010 року №379, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 року за №123/18861, затверджено Інструкцію про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них (далі - Інструкція №379).

Згідно пункту 1.1. Інструкції №379 ця Інструкція встановлює порядок здійснення центрами надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів (далі - Центри), державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів (далі- ТЗ), оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів (далі - реєстраційні документи) та номерних знаків на ТЗ.

Пунктом 5.2 Інструкції №379 визначено, що номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві.

За письмовою заявою власника ТЗ (додаток 12) або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, яке проводило зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог пункту 3.5 глави 3 цієї Інструкції. Зазначені номерні знаки за зверненням їх власника перезакріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.

За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Номерні знаки легкових автомобілів, виготовлені відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, які здані до підрозділу Державтоінспекції МВС України без надання власником такого транспортного засобу письмової заяви про їх зберігання, знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, пунктом 5.2 Інструкції №379 визначено, що власник ТЗ та номерних знаків має право на вказаний у відповідній заяві термін передати їх на зберігання до Центру, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання. Водночас номерні знаки за зверненням їх власника перезакріплюються або за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників. Тобто власники номерних знаків мають право на безоплатне перезакріплення їх за транспортними засобами незалежно від того чи є вони власником такого транспортного засобу чи ні. І лише у разі відсутності заяви власника ТЗ про зберігання номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, такі знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.

В ході судового розгляду справи представником відповідача визнавалось, що ОСОБА_1 є власником номерних знаків НОМЕР_4 й ці знаки за її заявою про їх зберігання з внесенням відповідної плати знаходяться на зберіганні у Центрі.

Зазначені обставини підтверджуються і наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідно до пункту 5.2 Інструкції №379 номерні знаки НОМЕР_4 за волевиявленням їх власника ОСОБА_1 шляхом подання заяви від 26 липня 2017 року мали бути перезакріпленні за транспортним засобом іншого власника, тобто за транспортним засобом марки Mercedes-Benz Vito, номер кузова НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2

Відтак, відмова Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, надана ОСОБА_1 листом від 02 серпня 2017 року за №31/24/14-2530, у перезакріпленні державного номерного знаку НОМЕР_4 за транспортним засобом марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, є протиправною.

Крім цього, вирішуючи спір в указаній частині, суд звертає увагу на те, що в листі Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області від 02 серпня 2017 року за №31/24/14-2530, який згідно пояснень сторін є по суті відмовою у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 26 липня 2017 року про перезакріплення державних номерних знаків, не зазначено обґрунтованих мотивів відмови у задоволенні заяви позивача з посиланням на обставини, які враховувались при наданні такої відповіді.

У названому листі фактично лише наведено неповний зміст пункту 5.2 Інструкції №379.

Статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України визначено один із найважливіших принципів адміністративного судочинства - принцип верховенства права, відповідно до якого згідно частини першої указаної статті людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-ІV визначено, що суди при розгляді справ застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27 вересня 2001 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Враховуючи наведене, перевіривши оскаржувані ОСОБА_1 дії суб'єкта владних повноважень на відповідність їх критеріям, визначених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що такі вчинені не на підставі та не у спосіб, встановлений законом, й необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення при їх вчиненні.

Зважаючи на конституційний принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України), відображений і в статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, варто зазначити і про те, що вирішуючи адміністративні справи, суд має перш за все виходити із того, що людина, її права та свободи є найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права повинен втілюватись через діяльність судової влади.

Відповідно до завдання, яке сформульовано у частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, саме адміністративне судочинство спрямовано на захист прав, свобод, інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади та їх посадових і службових осіб.

Статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначені повноваження суду при вирішенні справи.

Відповідно до частини другої цієї статті у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Необхідно зазначити, що суди повинні відновлювати порушене право особи шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення досліджуваної частини позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною відмову Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, надану ОСОБА_1 листом від 02 серпня 2017 року за №31/24/14-2530, у перезакріпленні державного номерного знаку НОМЕР_4 за транспортним засобом марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, та зобов'язання відповідача за заявою ОСОБА_1 від 26 липня 2017 року перезакріпити державний номерний знак НОМЕР_4 за транспортним засобом марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача спричинену матеріальну шкоду в сумі 123,00 грн, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно частини другої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз приписів наведених норм дає підстави для висновку, зокрема, про те, що в адміністративному позові вимоги про відшкодування шкоди мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок яких і спричинено шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що кошти в сумі 123,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача як матеріальну шкоду, є по суті коштами, сплаченими ОСОБА_1 за зберігання номерних знаків транспортного засобу відповідно до пункту 39 Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року №795.

Відтак, оскільки такі кошти були сплачені ОСОБА_1 в добровільному порядку, в даному випадку позивачем не оскаржуються дії відповідача стосовно безпідставного отримання ним цих коштів, названі вимоги безпосередньо не пов'язані з оскаржуваними діями суб'єкта владних повноважень, то суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 123,00 грн, а тому такі задоволенню не підлягають.

Відносно заявлених у даному позові вимог ОСОБА_2, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що указаний позивач звертався до відповідача із заявами про перереєстрацію транспортного засобу, на які отримав відповідь, оформлену листом від 27 липня 2017 року за №31/24/14-2418, за змістом якого ОСОБА_2 фактично було відмовлено у задоволенні його заяви з посиланням на пункт 5.2 Інструкції №379, яким не регулюються питання щодо перереєстрації транспортних засобів.

Водночас питання перереєстрації транспортного засобу врегульовано главою 4 Інструкції №379 (пункти 4.1 -4.8) та пунктами 8, 12, 15, 33 -39 Порядку №1388.

Однак, зазначеного не було враховано відповідачем. Надана позивачу відмова не містить посилань на норми, які регулюють питання перереєстрації транспортних засобів й, відповідно, не містить обґрунтованих мотивів відмови у задоволенні заяв ОСОБА_2 з посиланням на обставини, які враховувались при наданні такої відповіді.

За таких обставин та враховуючи наведені вище приписи національного законодавства й рішень Європейського суду з прав людини, перевіривши оскаржувані ОСОБА_2 дії суб'єкта владних повноважень на відповідність їх критеріям, визначених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що такі вчинені не на підставі та не у спосіб, встановлений законом, й необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення при їх вчиненні.

Отже, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною відмову відповідача, надану ОСОБА_2 листом від 27 липня 2017 року за №31/24/14-2418, у перереєстрації автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, що йому належить, та в частині зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 26 липня 2017 року про перереєстрацію транспортного засобу.

Зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача є у даному випадку достатнім та належним способом захисту порушених прав останнього. Саме такий спосіб захисту і було обрано ОСОБА_2 у цьому адміністративному позові.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В ході розгляду справи відповідач - суб'єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваних позивачами дій. Його доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні положень пункту 5.2 Інструкції №379 й застосуванні їх не у повному змісті.

Частинами першою та третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Оскільки задоволенню підлягає частина заявлених ОСОБА_1 позовних вимог немайнового характеру, за які нею сплачено судовий збір у розмірі 640 грн 00 коп. згідно квитанції №59 від 14 серпня 2017 року, то вказану суму необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи, що усі заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги немайнового характеру підлягають задоволенню, то сплачений ним судовий збір у розмірі 640 грн 00 коп згідно квитанції №58 від 14 серпня 2017 року підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, надану ОСОБА_1 листом від 02 серпня 2017 року за №31/24/14-2530, у перезакріпленні державного номерного знаку НОМЕР_4 за транспортним засобом марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2.

Зобов'язати Територіальний сервісний центр 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області за заявою ОСОБА_1 від 26 липня 2017 року перезакріпити державний номерний знак НОМЕР_4 за транспортним засобом марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Визнати протиправною відмову Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, надану ОСОБА_2 листом від 27 липня 2017 року за №31/24/14-2418, у перереєстрації автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі Vito 116, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2.

Зобов'язати Територіальний сервісний центр 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 26 липня 2017 року про перереєстрацію транспортного засобу.

Стягнути з Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Стягнути з Територіального сервісного центру 7344 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 08 вересня 2017 року.