Справа № 817/604/17
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2017 р.Р і в н е 817/604/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Холод Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Дяденчук А.І.,

відповідача: представник Федченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп - Тойс"
до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови в митному оформленні товару
В С Т АН О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Віп-Тойс" з позовом до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару № UA204010/2017/000014/2 від 27 березня 2017 року та картку відмови у митному оформленні товару № 204010/2017/00012.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов контракту, укладеного позивачем з китайською фірмою Taizhou Huangyan Fow Mould CO., LTD імпортовано прес-форми для лиття стальні для виготовлення пластмасових виробів шляхом видування під тиском, який заявлено до митного оформлення за митною вартістю, визначеною умовами договору. За результатами митного контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідачем було прийнято оспорювані рішення та скориговано митну вартість товару із застосуванням резервного методу визначення митної вартості на підставі інформації про вартість товару від того ж продавця та яка була визначена органом доходів і зборів за МД № 204050002/2017/000282 від 10.01.2017 року і заявлялася за основним методом визначення митної вартості на підставі положень ст. 58 МК України. Оскільки позивач вважає, що надані для митного оформлення документи містять відповідні розрахунки митної вартості згідно укладеного зовнішньоекономічного контракту, у відповідача відсутні підстави відмовляти у прийнятті декларації та коригувати митну вартість товару, а тому рішення відповідача є протиправними та належать до скасування.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, а також в додаткових письмових поясненнях та вказав, що для митного оформлення імпортованих товарів товариством було подано усі необхідні документи, з яких можливо було прослідкувати правильність визначення числового значення заявленої митної вартості. При цьому зазначив про подання додаткових документів на вимогу митного органу для підтвердження митної вартості товару які не містили розбіжностей та є належними та допустимими документами для визначення митної вартості товару.

Відповідач проти позову заперечував, подав суду письмові заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких вважає позовні вимоги безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у ході проведення контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, посадовою особою Рівненської митниці було встановлено, що у документах, наданих декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містяться всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, та виявлені окремі розбіжності, а тому митний орган правомірно, на переконання відповідача, дійшов висновку про не включення позивачем до митної вартості числових значень всіх витрат, пов'язаних із придбанням товару. Враховуючи те, що документи, надані декларантом в якості підтвердження числових значень складових задекларованої митної вартості товарів, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, у митного органу були відсутні підстави для визнання митної вартості оцінюваного товару, заявленої декларантом, за основним методом. На підставі вищевикладеного відповідачем із врахуванням інформації, наданої декларантом до митного оформлення та відомостей, наявних у митного органу, прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA204010/2017/000014/2 та картку відмови у митному оформленні товару № 204010/2017/00012 від 27.03.2017 року, що винесені у відповідності до приписів Митного кодексу України. З таких підстав просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових заперечення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги належать до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ТОВ "Віп-Тойс" та Taizhou Huangyan Fow Mould CO., LTD (постачальник) було укладено договір поставки № FOW-MILL20160512 за умовами якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупця товар, 100% нові не бувші у використанні, виготовлені постачальником, а саме прес-форми для лиття стальні для виготовлення пластмасових виробів шляхом видування під тиском", а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості і по якості, визначеним в інвойсах, специфікаціях на кожну партію товару, які являються невід'ємною частиною даного договору.

Згідно п. 1.2. договору, поставка товару здійснюється окремими партіями. Найменування, одиниці виміру, асортимент та загальна кількість продукції кожної партії товару узгоджуються сторонами в інвойсах , специфікаціях на кожну партію, на умовах, визначених даним договором.

Загальна сума договору складається із сум конкретних поставок, які здійснюються протягом строку дії даного договору. Загальна сума договору складає 42000 дол. США. Вартість тари, маркування і упаковки включається у вартість товару.

Ціни на товар що є предметом поставки вказуються в доларах США і зазначається в інвойсах, специфікаціях на кожну поставку (п. 2.1.,2.2. договору)

Товар постачається покупцю партіями. Кількість, якість, асортимент, вартість кожної партії обговорюються в інвойсах, специфікаціях на кожну поставку.

Датою поставки (перехід права власності) товару вважається дата відмітки в товарно-супровідних документах в пункті завантаження постачальника.

Товар поставляється морським транспортом, на умовах FOB-Нінгбо, Китай, згідно Інкотермс 2010 (п. 3.1-3.3. договору).

Відповідно до специфікації № FOW-MILL20160512 на поставку товару на адресу ТОВ "Віп-Тойс" предметом поставки є прес-форми для лиття стальні в кількості 5 наборів, ціною 8400 доларів США та загальною вартістю 42 000,00 доларів США.

Оплата за товар по договору здійснюється за кожну замовлену і поставлену партію товару, шляхом переведення грошових коштів на розрахункових рахунок постачальника шляхом: не менше 40% від вартості товару - передоплата, і 60% на протязі 10 днів з дня отримання товару на складі Покупця.

Прес-форми для лиття стальні, являють собою один комплект, що складається з 5 наборів прес-форми в який входить контролер температури. Комплект дозволяє виготовити дитячу іграшку "Гірка" із поліпропілену.

09 лютого 2017 року було підписано рахунок-фактуру (інвойс) FOW-MILL20160512 від 09.02.2017 року на поставку товару.

Товар, визначений вищевказаним інвойсом, було передано перевізнику товариству з обмеженою відповідальністю "ТГЛ Україна", що підтверджується коносаментом № 579826123.

До порту призначення товар, якій поставлено за договором поставки № FOW-MILL20160512 від 12.05.2016 року, прибув у березні 2017 року.

Навантажувально-розвантажувальні роботи та транспортно-експедиторське обслуговування на території України також здійснено ТОВ "ТГЛ Україна" на підставі договору транспортного-експедирування № 17/01/2017 від 17.01.2017 року.

До Рівненської митниці ДФС декларантом позивача було подано декларацію UA204010/2017/002634 та задекларовано товар:

за кодом , комплект прес-форм для лиття. Комплект новий, стальний, призначений для виготовлення шляхом видування полімеру (поліпропілену) під високим тиском пластмасових деталей що дозволяє виготовляти іграшку "Гірка". Комплект являє собою комплект з 5-ти прес-форм які виготовляють один цілий виріб. Всі комплекти поставляються з проушинами для монтажу та упаковані в 5 коробок з фанери;

за кодом , контролер температури прес-форм, призначений для встановлення та контролю температури прес-форми в заданих оператором параметрах. Контролер підключається до прес-форми за допомогою інтерфейсного кабелю які поставляються в комплекті з контролером - 1 шт. без радіовипромінювальних приладів, упакований в 1 фанерну коробку.

Згідно із поданою декларацією, країна виробництва товару - Китай.

Митна вартість товару, який підлягав митному оформленню, визначена позивачем за ціною договору (контракту) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов договору поставки № FOW-MILL20160512 від 12.05.2016 року, декларантом було подано копії документів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що разом з декларацією для митного оформлення декларантом подано митному органу: договір поставки № FOW-MILL20160512 від 12.05.2016 року з додатками, банківські платіжні документи, що стосується товару, документи що підтверджують вартість перевезення товару, кононсамент, пакувальний лист, інвойс, договір про перевезення, копію митної декларації країни експорту.

Крім того, на вимогу митного органу декларантом додатково надано для митного оформлення виписку з бухгалтерської документації № 5458/74 від 24.03.2017 року, прайс-лист виробника б/н від 01.05.2016 року, висновок ТПП б/н від 24.03.2017 року.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару посадовою особою митного органу зроблено висновки про те, що на момент митного оформлення не виконані вимоги ч.2 ст.53 МК України, а саме не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оціночних товарів та подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товару та наявність розбіжностей, та 27 березня 2017 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204010/2017/0000014/2, яким позивачу відкориговано митну вартість товарів - збільшено суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів.

Обставинами прийняття вказаного рішення у гр. 33 рішення мотивовано:

Відмовою в наданні усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у п. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст. 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 року.

Розбіжністю у відомостях, згідно поданих документів, заявленням у них неповних відомостей та неможливістю поширення окремих документів які надавалися для підтвердження заявленої митної вартості, на заявлену партію товару:

2.1. Згідно пункту 2.2. зовнішньоекономічного договору поставки № FOW-MILL20160512 від 12.05.2016 року ціни на поставлений товару вказані в доларах США і визначаються в інвойсах, специфікаціях на кожну поставку. Згідно специфікації № FOW-MILL20160512 від 12.05.2016 року до контракту та комерційного інвойсу№ FOW-MILL20160512 від 09.02.2017 року ціну встановлено 8400 доларів США за одиницю. При цьому не зрозуміло за яку саме одиницю встановлено ціну. Водночас декларантом в електронному інвойсі виділено прес-форми за артикулами, для кожного з яких встановлено ціну, зокрема прес-форм FOW-20160922, FOW-20160921, FOW-20160924, FOW-20160925 заявлено ціну 8400 доларів США за одиницю, а для прес-форми FOW-20160923 - 8296 доларів США, виділивши при цьому із загальної фактурної вартості вартість контролера температури прес-форм 104 доларів США, який заявлено другим товаром, при чому жодних комерційних документів (наприклад виправленого інвойсу, тощо) до митного органу не надано, що ставить під сумнів об'єктивність заявленої вартості товару в розрізі вартостей товарів № 1 та № 2, з урахуванням виставленої продавцем вартості згідно комерційного інвойсу № FOW- MILL20160512 від 09.02.2017 року, а також унеможливлює об'єктивне обчислення заявленої декларантом митної вартості в розрізі кожного комплекту для порівняння вартісних рівнів на ідентичні та подібні товари.

2.2. Для підтвердження транспортних витрат, які є однією із складових митної вартості, враховуючи заявлені комерційні умови поставки FOB NINGBO (Китай) декларантом надано рахунки-фактури на перевезення № СФ-2142 від 17.03.2017 року та № СФ-2161 від 20.03.2017 року, в яких відсутні реквізити щодо ідентифікації заявленої партії товару, що унеможливлює їх розповсюдження на заявлену партію товару, а транспортно-експедиційні витрати згідно цих документів заявлені лише по території України. Разом з тим, наданою у якості додаткового документу для підтвердження митної вартості довідкою про транспортні витрати від 22.03.2017 року, також не передбачено транспортно-експедиційних витрат по іноземній території, що ставить під сумні заявлену декларантом митну вартість транспортних витрат.

2.3. Листом (вих. 5458/87 від 09.02.2017 року) від продавця, який надано у якості додаткового документу для підтвердження митної вартості констатовано, що контролер температури прес-форм зі з'єднаним кабелем і кабелем живлення не входить у вартість комплекту прес-форм, а відтак спростовує заявлену декларантом фактурну вартість прес-форм 41896 доларів США, що не відповідає документально заявленій 42000 доларів США згідно специфікації № FOW- MILL20160512 від 12.05.2016 року до контракту та комерційного інвойсу FOW- MILL20160512 від 09.02.2017 року.

2.4. Наданий прайс-лист від 01.05.2016 року б/н на прес-форму типу іграшка є неповним, оскільки у попередній період часу здійснювалося митне оформлення інших прес-форм, що не охоплені наданим прайс-листом.

2.5. До митного оформлення надано зовнішньо-економічний договір поставки № FOW- MILL20160512 від 12.05.2016 року, який за номером та датою відповідає договору поставки FOW- MILL20160512, що надавався цим же продавцем для іншого імпортера ТОВ "Велнат".

Також митним органом в оскаржуваному рішенні зазначено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару № 1 та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості, заявленої декларантом: відомості щодо вартісних рівнів на подібні товари, ввезені на митну територію України у попередні періоди іншим імпортером від того ж виробника товару (митна декларація № 204050002/2017/000282 від 10.01.2017 року), митне оформлення яких проводилось в зоні діяльності іншої митниці ДФС.

Вказано, що заявлена митна вартість може бути визначена митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема шляхом надання додаткових документів витребуваних згідно вимоги органу доходів і зборів, а саме: прайс-листи, каталоги, специфікації товару для незалежного кола покупців, які можна розповсюдити на заявлену партію товару на завлених комерційних умовах поставки, враховуючи той факт, що наданий у якості додаткового документу прайс-лист б/н від 01.05.2016 року не охоплює весь перелік товарів, що виготовлялися виробником у період часу починаючи з 01.05.2016 року, випису з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки з врахуванням складових, що розповсюджуються на заявлену партію товару, рахунки на перевезення товарів, що можливо розповсюдити на заявлену партію товарів.

Для визначення митної вартості оцінюваного товару № 1 використано митну вартість подібних товарів, від того ж виробника та яка була визначена органом доходів і зборів за МД № 204050002/2017/000282 від 10.01.2017 року і заявлялася за основним методом визначення митної вартості на підставі положень ст. 58 МК України. Рівень митної вартості заявленого до митного оформлення товару № 1 становить 6,56 доларів США/кг. Числове значення митної вартості партії товару, із врахуванням його фактичної кількості та курсу НБУ на день заявлення товару до митного оформлення у валюті контракту становить 63961,04 доларів США, або у національній валюті України 1 714 556,68 грн.

Також, Рівненською митницею було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204010/2017/00012, якою ТОВ "Віп-Тойс" відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, задекларованих в митній декларації від 23.03.2017 року № UA204010/2017/0022.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає таке.

Відповідно до ст.ст. 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Так, з долученого інвойсу № FOW- MILL20160512 від 09.02.2017 року та специфікації № FOW- MILL20160512 від 12.05.2016 року вбачається загальна вартість комплекту (п'яти наборів) прес-форм в розмірі 42 000,00 доларів США та 8400 доларів США за одиницю. Твердження митного органу в оскаржуваному рішенні, що декларантом не зазначено за яку одиницю встановлена ціна в розмірі 8400 доларів США, спростовуються вказаними документами. Заявлення ціни прес-форми FOW-20160923 зі сторони декларанта в розмірі 8296 доларів США та виділивши при цьому контролер температури вартістю 104 доларів США не спростовує заявлену декларантом митну вартість комплекту прес-форми в розмірі 8400 доларів США, так як числові значення підлягають арифметичному обчисленню. Окрім цього, згідно листа продавця № 5647/57 від 17.05.2017 року вбачається, що контролер температури прес-форм являється невід'ємною частиною прес-форми з гарячоканальними точками вприскування та окремо працювати не може.

Суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд також не може погодитись з доводами митного органу про ненадання позивачем документів що підтверджують транспортні витрати як одну із складових митної вартості товару. З матеріалів справи вбачається, що позивачем разом з митною декларацією було надано договір транспортного експедирування укладеного між ТОВ "Віп-Тойс" та ТОВ "ТГЛ Україна" від 17.01.2017 року № 17/01/2017, рахунок-фактуру № СФ-2142 від 17.03.2017 року та № СФ-2161 від 20.03.2017 року де визначено вартість морського перевезення за маршрутом Нінгбо (Китай) - Одеса (Україна) в розмірі 36 421,65 грн. та вартість навантажувально-розвантажувальних робіт в розмірі 8 582,40 грн. Аналогічні відомості містяться в довідці про транспортні витрати згідно договору № 17/01/2017 від 17.01.2017 року, контейнер MSKU5621388. Законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. За таких обставин суд визнає необґрунтованими доводи митного органу щодо не підтвердження декларантом такої складової митної вартості як перевезення оцінюваних товарів.

Крім того, поставка товару на умовах FOB NINGBO (Китай) «Інкотермс - 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару на території країни продавця. Вказана обставина підтверджується листом Taizhou Huangyan Fow Mould CO., LTD від 17 травня 2015 року № 5647/54 року, в якому визначається, що вартість транспортно-експедиційних послуг (доставка в порт завантаження та завантаження на судно) в розмірі 520 доларів США контейнер MSKU5621388 включена до ціни товару, вказаної у інвойсі, про що також свідчать калькуляції, надані Taizhou Huangyan Fow Mould CO., LTD.

Таким чином, витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки № FOW- MILL20160512 від 12 травня 2016 року за інвойсом від 09 лютого 2017 № FOW- MILL20160512.

Також відповідач у своєму рішенні, як на підставі неможливості розповсюдити на оцінювану партію товару надані декларантом документи, зокрема додатково витребуваний прайс-лист зазначив, що поданий прайс-лист від 01.05.2016 року не охоплює всіх прес-форм поставка яких здійснювалась в попередній період.

Стосовно інформації, зазначеної в прайс-листі, суд зазначає, що вказаний документ містить в собі: назву компанії, що здійснює продаж товарів; найменування товару; вартість товару, тощо.

Додатково слід зазначити, що наданий відповідачу прайс-лист не містить жодного посилання на те, що він розповсюджується лише на позивача, а чинним законодавством не передбачений виключний необхідний перелік інформації, яку повинен містити прайс-лист, з огляду на що жодна інформація, викладена в прайс-листі не суперечить його суті.

При цьому, контролюючим органом не доведено того, що певні недоліки, які на думку відповідача мають місце в прайс-листі, якимось чином вплинули на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару, а згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України прайс-лист не є первинним документом, що підтверджує митну вартість товарів та може бути прийнятий до уваги виключно як додаткова інформація.

З урахуванням вищевикладеного та оскільки митна вартість була підтверджена достовірними документами, які містять відомості про складові вартості, визначені на підставі об'єктивних даних, що піддаються обчисленню, суд вважає неправомірними висновки відповідача, за наслідками вивчення поданих документів для митного оформлення товарів, про відсутність підстав для застосування першого методу (за ціною договору) для визначення митної вартості товару.

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями Митного кодексу України, проводиться процедура консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості, яка була проведена на виконання вимог Митного кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Відповідно до 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов'язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод..

Із наведених положень випливає, що оцінку для митних цілей митниця повинна ґрунтувати на найближчому еквіваленті дійсної вартості, якщо дійсну вартість імпортованого товару неможливо визначити за ціною такого ж чи подібного товару. Очевидно, ціна товару, імпортованого за іншими умовами поставки, ніж оцінюваний товар, може вважатися таким найближчим еквівалентом, якщо митниця доведе, що в її розпорядженні немає інформації про ціну товару, поставленого за такими ж умовами поставки, що й оцінюваний товар.

Отже, у разі якщо дійсну вартість імпортованого товару неможливо визначити за ціною такого ж чи подібного товару, орган доходів і зборів має право використовувати як основу для коригування митної вартості за резервним методом ціни товару, умови поставки якого відрізняються від умов поставки оцінюваного товару, виходячи з найближчого еквіваленту дійсної вартості.

В порушення зазначених норм спірне рішення не містить посилань на умови поставки встановлені договором (контрактом), обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку). Окрім цього Рівненською митницею в рішенні не викладено докладної інформації та джерел, які використовувалися контролюючим органом при визначенні митної вартості товару, а саме не була зазначена митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Судом встановлено, що підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митних деклараціях поданих позивачем, стала цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС). Враховуючи те, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Суд звертає увагу, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Рівненською митницею протиправно не застосовано перший метод визначення митної вартості товару за умови наявності документів, що обґрунтовано підтверджують, визначену декларантом ціну товару, а надано перевагу резервному методу визначення митної вартості.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що декларантом під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митних декларацій, відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої ст. 53 Митного кодексу України та чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товарів та підтверджують ціну товарів, вказану в контракті, суд приходить до висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними, оскільки винесенні без врахування всіх обставин, за відсутності підстав для відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товару, а також за відсутності підстав вважати, що митна вартість товару визначена ТОВ "Віп-Тойс" з порушенням вимог митного законодавства, тому позовні вимоги про скасування рішення та картки відмови є обгрунтованими, адміністратвиний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення №UA204010/2017/000014/2 від 27.03.2017 року про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в митному оформленні товару №UA204010/2017/00012.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп - Тойс" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненської митниці Державної фіскальної служби України судовий збір в сумі 3200 грн. (три тисячі двісті гривень).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Махаринець Д.Є.