Справа № 348/1296/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8918/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначені позивачу пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язання Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити та перерахувати позивачу з 20 травня 2017 року пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; визнання неправомірними дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні позивачу показника середньої заробітної плати за 2016 рік; зобов'язання Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області застосувати з 20 травня 2017 року при призначенні та перерахунку позивачу пенсії за віком показник середньої заробітної плати за 2016 рік згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу пенсії за віком є неправомірними та такими, що порушують його право на призначення пенсії за віком, передбачене ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити та перерахувати ОСОБА_1 з 20 травня 2017 року пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Визнано неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати за 2016 рік. Зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області застосувати з 20 травня 2017 року при призначенні та перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (встановлений у 2017 році в розмірі 4482,35 грн.) згідно ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також виплатити ОСОБА_1 недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Надвірнянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області та з 20 травня 2006 року отримує на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС.

При призначенні цієї пенсії відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2005 рік.

При досягненні ОСОБА_1 шістдесятирічного віку, ним у травні місяці 2017 року було подано до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області заяву про призначення йому пенсії по віку, а також про застосування середньої заробітної плати за 2016 рік (ас.13).

Однак, листом Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області № 214/С-15 від 06 червня 2017 року позивачу повідомлено, що для переходу з одного виду пенсії на інший йому необхідно було надати заяву для перерахунку пенсії за віком. Так, як при розрахунку було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), що враховувався при призначенні попереднього виду пенсії. Виняток відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, якщо після призначення пенсії по інвалідності особа пропрацювала не менше 24 календарних місяців страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід). В такому випадку застосовують середню заробітну плату за останні 3 календарні роки, як і за першого призначенняю. Підстав для застосування середньої заробітної плати по народному господарству за 2016 рік немає (ас.14).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Застосування показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії врегульовано статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», раніше чинною редакцією якої, було передбачено врахування середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, особам, яким приймалося рішення про призначення пенсії з початку 2017 року пенсії обчислювалися із врахуванням усередненого показника заробітної плати за 2014-2016рік, який у 2017 році був встановлений в розмірі 4482 гривні 35 копійок.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що «переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами».

Зокрема документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

ОСОБА_1 в 2017 році звернувся із заявою про призначення йому пенсії по віку, тобто призначення пенсії на підставі інших норм закону, ніж призначена у нього попередня пенсія за вислугу років.

З 20 травня 2006 року позивач отримував пенсію, яка йому призначена як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а пенсія за віком за якою він у травні місяці 2017 року звернувся до відповідача, призначається відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також після призначення позивачу 20 травня 2006 року пенсії, він продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що підтверджується записами у його трудові книжці (ас.7-12).

Отже, відповідач по справі при призначенні пенсії позивачу пенсії по віку відповідно до вимог ст.ст.40, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зобов'язаний був застосувати усереднений показник заробітної плати за 2016 рік.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була викладена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а14) та у постанові від 22 грудня 2015р. (справа №2-а/199/138/14).

Згідно ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 досяг встановленого законом віку та має достатній трудовий стаж (42 роки), а тому він має право на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2017 року в справі № 348/1296/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський
Повний текст судового рішення виготовлено 12 вересня 2017 року.