Справа № 556/1054/17
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 556/1054/17
Номер рядка звіту 90
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2017 р. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління ПФУ Рівненської області про призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Володимирецького об'єднаного управління ПФУ Рівненської області про призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку, де просив зобов»язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, знизивши пенсійний вік відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В судовому засіданні ОСОБА_1, представник позивача підтримали заявлені вимоги, пояснили що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. З дня народження по 15.03.1989 року ОСОБА_1 був зареєстрований і проживав в с. Собіщиці Володимирецького району, яке відноситься до ІІІ зони добровільного гарантованого відселення. З 26.12.1985 року працює на Рівненській АЕС, і щоб отримати квартиру в м. Кузнецовську вимушений був знятися з реєстрації в с. Собіщиці, хоча продовжував там проживати до січня 1990 року. У с. Собіщиці жили його батьки, дружина, діти. А невелика відстань від с. Собіщиці до м. Кузнецовська дозволяла йому їздити на роботу в м. Кузнецовськ. Зазначене вище свідчить, що він проживав у зоні гарантованого добровільного відселення понад 3 роки і має право на призначення пільгової пенсії, згідно ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач - Володимирецьке об'єднане управління ПФУ Рівненської області надали заяву про розгляд справи в їх відсутності та заперечення на позов, де вказують, що позивач станом на 1 січня 1993 року в зоні гарантованого добровільного відселення проживав лише 2 роки 10 місяців 20 днів, відповідно не виконуються умови ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". І права на пенсію із зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 немає.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши і оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

У ст. 46 Конституції України зазначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З копії паспорта, серії НОМЕР_1, виданого Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 04 липня 2008 р., вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області, і йому виповнилось 54 роки.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Собіщицької сільської ради від 4.10.2016 року №02-27/993 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживав в с. Собіщиці Володимирецького району з 27.06.1963 року по 15.03.1989 року і з 2.10.2008 року по даний час. Дана територія відноситься до ІІІ зони добровільного гарантованого відселення, внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Як вбачається з довідки, виданої ЖЕД №1 м. Кузнецовськ №2104 від 22.06.2016 р., ОСОБА_1 був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 17 березня 1989 року по 1.03.1994 року.

Згідно записів у трудовій книжці позивача, серії НОМЕР_2, останній з 26.12.1985 року працює на Рівненській АЕС в м. Кузнецовську (нині м. Вараш), яке знаходиться неподалік с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області, що узгоджується з показами позивача, свідків, що на роботу та з роботи останній їздив до вище зазначеного населеного пункту.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ствердили, що ОСОБА_1 народився і постійно проживає в с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області, по 1990 рік. Потім отримав квартиру в м. Кузнецовську і жив декілька років там, а надалі знову в с. Собіщиці Володимирецького району.

Таким чином, враховуючи показання свідків, письмові докази, суд визнає факт постійного проживання ОСОБА_1, в с. Собіщиці Володимирецького району у період реєстрації його місця проживання в м. Кузнецовськ Рівненської області - 17.03.1989 р. по січень 1990 року. Невелика відстань від с. Собіщиці до м. Кузнецовськ дозволяла позивачу їздити на роботу в м. Кузнецовськ.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року, с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Частиною 1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"встановлено, що особам, які проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, особам, які постійно проживали у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, із зменшенням додатково на 1 рік за два роки проживання, але не більше 6 років.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Судом встановлено, що 12.06.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Володимирецького ОУПФ із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до якої додавав усі необхідні документи.

Проте, як вбачається з письмових заперечень відповідача, у призначенні позивачу пенсії було відмовлено з підстав не підтвердження проживання та роботи у зоні гарантованого добровільного відселення у встановлений законодавством строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала від наслідків катастрофи на ЧАЕС категорії 3, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3, видане Рівненською обласною державною адміністрацією.

Наявність у позивача такого посвідчення є достатнім підтвердженням того, що він на протязі не менше 3 років проживав або постійно працював саме у зоні гарантованого добровільного відселення, а тому відмова відповідача, яка ґрунтується на відсутності документів, які підтверджували б відомості про постійне місце проживання у забрудненій зоні, є неправомірною.

Згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №41 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із зазначеного принципу покладення обов'язку доказування, відповідач не довів правомірність своїх дій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне стархування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, закрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав у позивача для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 71, 138, 160-163, 167 КАС України, ст. ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління ПФУ Рівненської області про призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку - задовольнити.

Зобов'язати Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 28 червня 2017 року, знизивши йому пенсійний вік відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: Котик Л.О.