Справа № 761/24165/16-а
Суддя: Малинников О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/207/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Салаті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанту Луцького Дмитра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ПдРУ № 094805 від 19 червня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першого заступника начальника Відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанта Луцького Дмитра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення № 094805 від 19 червня 2016 року.

Позивач зазначила. що 19 червня 2016 року у міжнародному пункті пропуску «Виноградівка» під час прикордонного оформлення на виїзд з України на вимогу Першого заступника начальника Відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старший лейтенант Луцького Дмитра Олександровича надати для огляду паспорт для виїзду за кордон та посвідку на проживання в Україні, вона надала лише паспорт з відміткою у паспорті про видачу їй посвідки на постійне проживання в Україні. Посвідки у неї не було, залишила вдома.

Відповідач пояснив, що навіть відмітка у паспорті, проставлена уповноваженими органами, не є доказом законності її перебування на території України. Відповідачем ОСОБА_1 було притягнуто її до адміністративної відповідальності, складено протокол про адміністративне порушення та винесено постанову № 094805 від 19 червня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді адміністративного штрафу в розмірі 510 гривень.

У постанові старший лейтенант Луцький Д.О. звинуватив позивачку у порушенні вимог п. 2.2. Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 року, якою затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Посилаючись на те, що постанова № 094805 від 19 червня 2016 року про накладення на неї адміністративного стягнення винесена з порушеннями її прав та чинного законодавства України, позивач просила:

- Визнати дії першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанта Луцького Дмитра Олександровича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення № 094805 від 19 червня 2016 року, незаконними.

- Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 094805 від 19 червня 2016 року, винесену першим заступником начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанта Луцького Дмитра Олександровича та закрити справу.

У судовому засіданні представник позивача підтримали адміністративний позов з підстав, зазначених у позовній заяві та поясненнях у судовому засіданні.

Відповідач перший заступник начальник відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старший лейтенант Луцький Д. О., у судове зсідання не з'явився, був належно повідомлений про час і місце розгляду справи та не направив представника в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із п.2 ч.1 ст.18 та ст.171-2 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. (ч.1)

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.(ч.2).

Як вбачається із матеріалів справи, 19 червня 2016 року у міжнародному пункті пропуску «Виноградівка» під час прикордонного оформлення на виїзд з України до Молдови громадянки ОСОБА_1 першим заступником начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшим лейтенантом Луцьким Дмитром Олександровичем була винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення за № 094805 від 19 червня 2016 року за вчинення ОСОБА_1, адміністративного правопорушення, а саме, вона вьїхала в Україну 18.07.2015 року, термін законного перебування закінчився 15 жовтня 2015 року, тобто перевищено на 247 діб перевищення встановленого терміну перебування в Україні, документів на продовження терміну не надано, порушено вимоги п. 2.2. Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 року, якою затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, передбаченого ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зазначеною Постановою про накладення адміністративного стягнення за № 094805 від 19 червня 2016 року № 094805 від 19 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП та накладено штраф у сумі 510 грн. (а.с.39.39-зв).

Згідно із ч.2 ст.203 КУпАП щодо порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України зазначено, що недодержання іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку реєстрації або порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску через державний кордон України, - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу від тридцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

За змістом Постанови про накладення адміністративного стягнення за № 094805 від 19 червня 2016 року у цей день у міжнародному пункті пропуску «Виноградівка» під час прикордонного оформлення на виїзд з України виявлено, що гр. ОСОБА_1 яка перевищила встановлений термін перебування в Україні, а саме прибула до України 18.07.2015 року, термін перебування закінчився 15.10.2015 року, перевищення становить 247 діб, відміток про продовження строку немає, тим самим порушенопп.2.2. Постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012 року, тим самим вчинено нею правопорушення, передбачене ч.2 с.203 КУпАП.

Приймаючи зазначену Постанову про накладення адміністративного стягнення за № 094805 від 19 червня 2016 року, відповідач також послався на обставини, передбачені ч.2 ст.33 (При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та ст.ст.34,35 КУпАП. щодо врахування обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення

ОСОБА_1 звертаючись до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанта Луцького Дмитра Олександровича посилався на протиправну бездіяльність відповідача та ухилення від виконання обов'язку з приводу вирішення зазначених їй в своїй позовній заяві питань.

З пояснень в судовому засіданні представника позивача встановлено що ОСОБА_1, не погоджуючись з протиправними діями першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанту Луцького Дмитра Олександровича зазначила, що вона дійсно забула в дома посвідку на проживання в Україні. Та на вимогу відповідача надала йому для огляду паспорт для виїзду за кордон в якому є відмітка у паспорті про видачу їй посвідки на постійне проживання в Україні.

На що їй інспектором було роз'яснено що нею порушенні вимог п. 2.2. Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 року, якою затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

У відповідності до ст. 254 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості.

Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, в ньому робиться запис про це.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до відповідних органів державної влади, місцевого самоврядування, та інших перелічених у цій статті органів, а також до посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.

Положеннями ч.1 ст. 6 КАСУ передбачено право на судовий захист, а саме, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як стверджує ОСОБА_1 посилаючись на надані суду документи, 11 вересня 2002 року їй було надано дозвіл на постійне проживання в Україні, що підтверджується відміткою на 10 сторінці паспорту, виданого на її ім'я, (до виповнення 25 років).

Судом встановлено, що 07 листопада 2006 року УМВС України у Вінницькій області позивачу видано тимчасову посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1.(ас.43)

Згідно п. 17 статті 1 розділу 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на постійне проживання - це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Відповідно до п.п. 7, 8 статті 1 розділу 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на територїі України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - це іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом;

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 761/24165/16-а,, суд оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 стосовно перевищення встановленого терміну перебування в Україні з 18.07.2015 року, термін перебування закінчився 15.10.2015 року, перевищення становить 247 діб, відміток про продовження строку немає

Як встановлено судом, згідно з відміткою паспорту ОСОБА_1 надано дозвіл на постійне проживання в Україні з 11 вересня 2002 року, що підтверджується відміткою про на 10 сторінці паспорту, виданого на її ім'я,.

УМВС України у Вінницькій області 07.11.2006 року видано ОСОБА_1 безстрокову посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1.

Згідно п. 17 статті 1 розділу 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на постійне проживання - це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Тобто, що на підставі відмітки у паспорті ОСОБА_1 надано дозвіл на постійне проживання в Україні з 11 вересня 2002 року, який продовжено безстроковою УМВС України у Вінницькій області посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1, яке видано ОСОБА_1. 07.11.2006 року (повиповненню25 років). З огляду на зазначене вона в'їхала на Україну на підставі оформлених документів, які надали їй право на постійне проживання. Тому підстав для продовження терміну перебування у даному випадку не встановлено, оскільки не підпадає під випадки вказані у пп.2.2. Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 року, якою затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги до першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанту Луцького Дмитра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за Постановою про накладення адміністративного стягнення за № 094805 від 19 червня 2016 року № 094805, оскільки безпідставність притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.2. Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 року, підтверджується наданими суду доказами.

З огляду на викладене та на підставі: ст. ст. 14,34,35, 152,203,254,256,218, 281, 283, 289 КУпАП, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 року, якою затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України та ч.1 ст.18 та ст.171-2 КАС України керуючись: ст. ст. 2, 9, 11, 17, 60, 71, 86, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд - П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанту Луцького Дмитра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ПдРУ № 094805 від 19 червня 2016 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ПдРУ № 094805 від 19 червня 2016 року, винесену першим заступником начальника відділу прикордонної служби «Болград» Ізмаїльського прикордонного загону старшого лейтенанту Луцьковим Дмитром Олександровичем, якою було визнано винною ОСОБА_1 у порушенні п. 2.2. Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 року, та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 510 гривень (п'ятсот десять) гривень. 00 коп.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ф. Малинников