Справа № 755/13526/16-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Сидоренку П.М., Дудник В.О., Томіленку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України Балицького Олександра Павловича, Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.74-75), просить суд: визнати протиправними дії Балицького О.П., інспектора 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, щодо складання постанови серії АР № 272589 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно нього, щодо не складання протоколу до постанови; визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 272589 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху складену відносно нього, ОСОБА_1; відшкодувати йому судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу та стягнути на його, ОСОБА_1 користь 3000,00 гривень з Балицького О.П., 3000,00 гривень з Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України судових витрат - витрат на правову допомогу фахівця в галузі права ОСОБА_3

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 серпня 2016 року приблизно о 5-й годині ранку він на автомобілі Шевроле, державний номер - НОМЕР_1, що належить йому, рухався по бул. Дружби Народів в м. Києві. Раптом він відчув запах горілого від двигуна автомобіля, двигун вимкнувся, а він змушений був прийняти вправо та зупинити автомобіль біля бордюру з метою виявлення причин виходу з ладу двигуна автомобіля. Через короткий проміжок часу до нього під'їхав автомобіль патрульної служби поліції без включених проблискових маячків та до нього підійшов один із поліцейських, який був без кашкета та не представившись до нього, як він потім дізнався Балицький О.П., інспектор 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, почав заповнювати постанову серії АР № 272589 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо нього. Йому не дозволили проконсультуватися з юристом, фахівцем в галузі права ОСОБА_3 На зазначені неправомірні дії відповідача Балицького О.П. він почав заперечувати та пояснювати, що у нього спочатку мали бути відібрані пояснення, оскільки він заперечує щодо вчиненні ним адміністративного правопорушення та оспорює зазначені дії та власне постанову, а відповідач Балицький О.П. мав в такому випадку скласти протокол про адміністративне правопорушення, чого зроблено не було, потім мав бути розгляд справи за адміністративними матеріалами, куди з'явиться його представник, фахівець в галузі права ОСОБА_3 Через деякий час відповідач Балицький О.П. протягнув йому заповнену постанову. В цей час під'їхав інший патрульний екіпаж, який він викликав, оскільки відповідач Балицький О.П. вчиняв зазначені неправомірні дії, не відбирав у нього пояснення, а також в його діях були ознаки примушування його до дачі неправомірної вигоди. Після розмови із поліцейським, що прибув у іншому патрульному екіпажі, відповідач Балицький О.П. надав йому листи із зазначенням у верхній частині управління патрульної поліції в м. Києві та відібрав у нього пояснення та заперечення, при цьому не вважаючи за необхідне скласти протокол про адміністративне правопорушення. З наданих суду документів не вбачається та не підтверджується що був адміністративний розгляд справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за фактом складання постанови серії АР № 272589 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за місцем його вчинення, тобто в приміщенні Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України за адресою: 03153, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9, а якщо і був адміністративний розгляд, його проводила особа на прізвище Короленко із 2 роти 1 батальйону, а не інспектор Балицький О.П., на адміністративний розгляд він не викликався, був позбавлений прав надати свої пояснення та заперечення, права на правову допомогу. Крім того, Управлінням національної поліції у м. Києві не надано доказів того, що Балицький О.П. є інспектором поліції, має спеціальне звання, отримав посвідчення інспектора поліції, був на службовому чергуванні на був. Дружби Народів в м. Києві о 5 годині ранку 24 серпня 2016 року (а не в інший день, наприклад 23 серпня 2016 року), тобто не було надано жодних доказів того, що постанову серії АР № 272589 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 серпня 2016 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності складав працівник органів і підрозділів Національної поліції, який має спеціальне звання, відповідно до покладених на нього повноважень, оскільки ст. 222 КУпАП чітко зазначає, що «Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень». Крім того, якщо є пристрій, тобто технічний засіб, який здійснював відеофіксацію, постанова повинна містити, але не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Оскільки він оскаржував постанову та дії особи у формі, якщо ця особа була повноважна, вона була зобов'язана скласти протокол, чого не зробила. Під час адміністративного розгляду спочатку мало бути відібране пояснення і лише потім складатися постанова, а не навпаки, як у їхнього випадку. Під час адміністративного розгляду не підлягали з'ясуванню обставини - чи винна особа, оскільки в його діях не було вини, а була технічна помилка автомобіля (двигуна). Йому не дали скористатися правовою допомогою. В постанові не вказано, що він стояв із ввімкненими сигналами сигналізації.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що зупинився на полосі для маршрутних транспортних засобів із-за поломки його автомобіля. Після того, як йому принесли рідину для коробки передач, він зміг дістатися до станції технічного обслуговування автомобіля. Зазначив, що зупинивши автомобіль, він увімкнув аварійну сигналізацію, виставив аварійний знак та підняв капот, де і розбирався з поломкою під час приїзду працівників поліції.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції України Національної поліції України - Орлов О.С. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду, що постанову про накладення адміністративного стягнення відносно позивача виносив інспектор 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України Балицький О.П. При цьому, додана до матеріалів справи електронна копія оскаржуваної постанови містить прізвище посадової особи, яка здійснила друк постанови з бази АРМОР та не свідчить про те, що Короленко складав саму постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначив, що під час розгляду адміністративної справи та складання постанови здійснювалася відеофіксація одним із осіб екіпажу, інспектором патрульної поліції.

Відповідач - інспектор 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України Балицький О.П. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача - інспектора 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України Балицького О.П.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 серпня 2016 року відповідачем інспектором 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України Балицьким О.П. відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 272589, згідно якої 24 серпня 2016 року о 05 годині 15 хвилин в м. Києві по бульвару Дружби Народів, буд. 13 здійснив зупинки на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначену дорожнім знаком 5.11. та дорожньою розміткою 1.2., 1.24. В ході перевірки документів було виявлено відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив Правила дорожнього руху України (а.с.12).

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у ньому документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відповідачем не в автоматичному режимі.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Так, п. 4 Розділу І вказаної Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно п.п. 1, 2, 5 Розділу IV вказаної Інструкції передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

За вимог п. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, в розрізі даних правовідносин, які виникли між сторонами у зв'язку із складанням оскаржуваної постанови, відповідачем були дотримані вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 в частині складання постанови за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова винесена відповідачем не в автоматичному режимі, у зв'язку з чим складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається.

Обґрунтовуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, позивачем стверджувався той факт, що ним була здійснена вимушена зупинка у смузі для маршрутних транспортних засобів у зв'язку із несправністю автомобіля, про що ним було попереджено шляхом увімкнення аварійної сигналізації в автомобілі та відкрито капот.

Пунктом 17.1 Розділу 17 Правил дорожнього руху України передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно п. 15.14. Розділу 15 Правил дорожнього руху України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Пунктами 9.9.-9.11 Правил визначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Дослідивши наданий суду матеріал відеозапису, здійсненого на місці адміністративного правопорушення, на предмет доказування, було встановлено, що дійсно автомобіль НОМЕР_1 здійснив зупинку по вул. Дружби Народів, буд. 13 в м. Києві у смузі для маршрутних транспортних засобів в зоні дії відповідного знаку. Вказаний факт не оспорювався жодною із сторін в судовому засіданні. При цьому, позивачем стверджувався той факт, що зупинка в даній смузі руху була здійснена ним вимушено, у зв'язку із поломкою автомобіля, що підтверджує увімкнена ним аварійна сигналізація, а він чекав прибуття свого товариша ОСОБА_7 із маслом для залиття в автомобіль.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що влітку йому зателефонував позивач щодо наявності у нього масла для двигуна, так як в його автомобілі загорівся чек двигуна, на що він пообіцяв подивитися в наявності. Знайшовши масло, він підійшов до позивача. На місці прибуття були присутніми також інспектори поліції, які виписали позивачу штраф. Зазначив, що на місці прибуття, біля автомобіля було виставлено знак аварійної зупинки.

В той же час, з дослідженого судом відеозапису з місця правопорушення вбачається, що 24 серпня 2016 року о 05:57 годин аварійна сигналізація на автомобілі НОМЕР_1 дійсно була ввімкнена, проте будь-якого знаку аварійної зупинки біля автомобіля встановлено не було, а капот авто було відкрито лише о 06:21 годин. В період часу починаючи з 05:57 годин позивачу інспектором Балицьким О.П. було роз'яснено права позивача, о 06:21 було зачитано зміст оскаржуваної постанови, зміст якої є ідентичним змісту постанови, копія якої долучена позивачем до матеріалів справи. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт несправності автомобіля позивача, що мали своїм наслідком зупинку у смузі для руху маршрутних транспортних засобів, суду надано не було. Крім того, з дослідженого судом відеозапису з місця правопорушення вбачається, що після прибуття працівників поліції та складання постанови про адміністративне правопорушення, до позивача підійшов невстановлена особа чоловічої статі, який не представившись повідомив інформацію про те, що мав передати позивачу ключі та документи. При цьому, враховуючи те, що дана особа не представилась, стверджувати той факт, що дана особа є ОСОБА_7 у суду немає. Крім того, будь-якою інформацією щодо поломки автомобіля позивача та передачі йому масла, особа, зображена на відеозапису, не володіла.

Щодо посилань сторони позивача на непредставлення відповідачем Балицьким О.П. посади та не надання можливості отримання правової допомоги, то вказані обставини не впливають на предмет доказування в розрізі винесеної постанови в частині порушення позивачем Правил дорожнього руху України (зупинка у смузі для руху маршрутних транспортних засобів, відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Крім того, з дослідженого судом відеозапису з місця правопорушення вбачається, що інспектор Балицький О.П. під час виявлення адміністративного правопорушення, роз`яснення ОСОБА_1 його прав та оголошення постанови про накладення адміністративного стягнення, чітко називав свою посаду та прізвище. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, з метою отримання правової допомоги, а тому у інспектора патрульної поліції були відсутні підстави для відкладення розгляду матеріалу. Крім того, посилання позивача та його представника на те, що суду не було надано оригінал опспорюваної постанови, а в справі міститься дві копії постанов, які різняться між собою, що на їх думку є підставою для скасування постанов, не заслуговують на увагу, оскільки з дослідженого судом відеозапису з місця правопорушення вбачається оголошення інспектором поліції Балицьким О.П. постанови про накладення адміністративного стягнення, яка за змістом відповідає долученій позивачем до матеріалів справи копії.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 272589 від 24 серпня 2016 року підтверджує факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України, що мала наслідком накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази в розрізі пред'явлених позовних вимог в розрізі даного спору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України Балицького Олександра Павловича, Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позву, судом не вбачається підстав для відшкодування позивачу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 251, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 18, 41, 71, 159, 161, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства, -

П О С Т А Н О В И В :

В позові ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 2 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України Балицького Олександра Павловича, Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: