Справа № 623/4203/14-а
Суддя: Бутенко В. М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/4203/14-а
Номер провадження 2-а/623/173/2014
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2014 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бутенка В.М.

при секретарі судового засідання Костенко В.В.

судового розпорядника Максименка Р.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Гога П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ізюмського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання дій противоправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

14 жовтня 2014 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області (а.с. 1-4), в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , відповідно до довідки про заробітну плату № 6 від 22 вересня 2014 року.

2. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області обчислити пенсію ОСОБА_1 із заробітної плати, на підставі довідки про заробітну плату № 6 від 22 вересня 2014 року та здійснити перерахунок та виплату державної пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з 25 вересня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається, що у 1989 році він перебував у трудових відносинах з Ізюмською філією ЦКПТБ «М» з дослідним виробництвом (на даний час ПКТК фірма «Грант») на посаді заступник Директора з погодинною тарифною ставкою 1,61 крб. при 6 годинному робочому дні.

Після загальновідомих подій на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 з підприємства було відкомандировано до зони відчуження для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року ОСОБА_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На даний час позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, II групу інвалідності, захворювання пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком. Відповідно до особових рахунків по заробітній платі за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата в розмірі 1217 крб. 33 коп.

Згідно наказу від 22.09.2014 року №10 було здійснено перерахунок заробітної плати заробітної плати ОСОБА_1 за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1 зоні небезпеки.

22.09.2014 року ПКТК фірма «Грант» надало ОСОБА_1 довідку про заробітну плату № 6 за роботу в зоні відчуження за період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року. Згідно змісту вказаної довідки про заробітну плату за час виконання робіт в зоні відчуження позивачу була нарахована заробітна плата розміром 1443,94 крб.

25 вересня 2014 року з метою перерахунку пенсії позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду в Ізюмському районі Харківської області про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 6 від 22.09.2014 року.

Але, листом відповідача від 08.10.2014 року №161/3-14 ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про заробітну плату у зв`язку з тим, що ненадані документи, які б послужили підставою для проведення перерахунку пенсії та видачі наказу про перерахунок.

Однак з таким рішенням відповідача позивач не погоджується та вважає його протиправним та таким, що порушує його право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати отриманої за роботу в зоні відчуження.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Гога П.М. підтримали позовні вимоги, підтвердили обставини справи і просять суд позов задовольнити повністю.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області (далі Управління ПФУ) позов не визнали, надали заперечення на адміністративний позов, просять суд адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ПФУ залишити без розгляду або відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі (а.с. 30-31).

У письмових запереченнях на адміністративний позов Управління ПФУ посилається, що Управління ПФУ не погоджується з таким позовом з наступних підстав:

23 липня 2014 року в Управління ПФУ за перерахунком пенсії згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи» звернувся ОСОБА_1

31 липня 2014 року Управління ПФУ була проведена перевірка. На підставі перевірки було складено акт № 82 яким встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював в Ізюмській філії ЦКПТБ «М» з дослідним виробництвом (нині ПКТК фірма «Гарт») з 03.06.1986 р. (наказ № 12 від 09.06.1986 р.) по 23.03.1989 р. (наказ № 9 від 23.03.1989 р.). Згідно наказу № 2/к від 05.01.1989 р. по Ізюмській філії ЦКПТБ «М» ОСОБА_1 був звільнений від основної роботи та направлений в розпорядження Ізюмського міськвійськомату з 04.01.1989 р. на 45 днів.

Довідкою № 375 від 20.02.1989 р., виданою військовою частиною НОМЕР_1 , яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи зазначено, що ОСОБА_1 був призваний на військові збори Ізюмським РВК Харківської області та виконував службові обов`язки в військовій частині НОМЕР_1 у період з 06.01.1989 р. по 20.02.1989 р.

В І зоні небезпеки відпрацьовано в січні 1989 р. - 20 днів, та в лютому 1989 р. - 20 днів.

Перевірити заробітну плату в сумі 1217,33 крб., яка була виплачена ОСОБА_1 за основним місцем роботи після прибуття з зони небезпеки не має можливості в зв`язку з тим, що на підприємстві відсутні відомості по нарахуванню заробітної плати за січень, лютий та березень 1989 р. Перевірити як нараховувався збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження немає можливості, в зв`язку з тим, що на підприємстві теж не збереглися відомості по заробітній платі за листопад - грудень 1988 р.

30.09.2014 року була проведена перевірка довідки ф.3 від 22.09.2014 року № 6 наданою ОСОБА_1 до Управління ПФУ. Надана довідка буда перевірена контрольно-перевірочним відділом Управління ПФУ та складено акт зустрічної перевірки № 94 від 30.09.2014 року. Перевіркою встановлено, що підтвердити достовірність її видачі немає можливості, в зв`язку з відсутністю додатково наданих документів, які б послужили підставою для проведення перерахунку та видання наказу про проведення перерахунку. Підстави для здійснення перерахунку відповідно до наданої довідки ф.3 від 22.09.2014 року немає.
Представник відповідача Управління ПФУ у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 36).

Суд за наявністю достатніх підстав розглядає справу без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника Гога П.М., перевіривши і дослідивши матеріали справи, і, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачами обставини, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Згідно з вимогами частин 1 і 2 статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки відповідно до ч.1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, згідно трудової книжки, позивач, ОСОБА_1 , з 03.06.1986 р. (наказ № 12 від 09.06.1986 р.) по 23.03.1989 р. (наказ № 9 від 23.03.1989 р.) працював в Ізюмській філії центрального конструкторського проектно-технологічного бюро «Медобладнання» з дослідним виробництвом (далі Ізюмська філія ЦКПТБ «М»), правонаступником якої на даний час є товариство з обмеженою відповідальністю Проектна конструкторсько-технологічна комерційна фірма «Гарт» (далі ТОВ ПКТК фірма «Грант») на посаді заступник Директора.

Після аварії на Чорнобильській АЕС позивача згідно наказу № 2/к від 05.01.1989 року по Ізюмській філії ЦКПТБ «М» було звільнено від основної роботи та ОСОБА_1 був направлений в розпорядження Ізюмського РВК Харківської області з 04.01.1989 року на 45 днів.

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 , довідки Центрального архіву МОУ від 22.01.1997 року № 51/1/418 за документами військової частини № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 призваний на військові збори Ізюмським РВК Харківської області і у складі військової частини № 61753 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 06 січня 1989 року по 20 лютого 1989 року.

Після закінчення робіт позивач повернувся на постійне місце роботи, де йому була виплачена заробітна плата за виконання цих робіт.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено ІІ групу інвалідності безстроково по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, що підтверджено довідкою МСЕК серії ХАР-03 № 003415 від 27.01.2004 року і посвідченням серії НОМЕР_3 від 29 січня 2004 року, та посвідченням серії НОМЕР_4 від 22 квітня 1999 року і вкладкою до нього № НОМЕР_5 від 13.08.1997 року.
Позивач звертався до ТОВ ПКТК фірма «Грант» з заявою щодо отримання довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року, та згідно наказу від 22.09.2014 року № 10 було здійснено перерахунок заробітної плати заробітної плати ОСОБА_1 за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в І зоні небезпеки.

ТОВ ПКТК фірма «Грант» надало ОСОБА_1 довідку від 22.09.2014 року № 6 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року, згідно змісту вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах с. Коровод, могильник «Подлесное», тер. ЧАЕС зони відчуження за період: з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року за місцем роботи ІФ ЦКПТБ «М» на посаді зам. Директора виплачена заробітна плата в сумі 1443,94 крб.

Згідно вказаної довідки ТОВ ПКТК фірма «Грант» від 22.09.2014 року № 6 надано показники розрахунку про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження за період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року.

25 вересня 2014 року з метою перерахунку пенсії ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління ПФУ про перерахунок пенсії на підставі довідки від 22.09.2014 року № 6 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року.

Листом Управління ПФУ від 08.10.2014 року №161/3-14 ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки ф.3 від 22.09.2014 року № 6 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року у зв`язку з тим, що ненадані документи, які б послужили підставою для проведення перерахунку пенсії та видачі наказу про перерахунок.

(а.с. 5-23)

Звернення ОСОБА_1 з позовною заявою до суду зумовлено тим, що він вважає неправомірною відмову Управління ПФУ у перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати в сумі 1443,94 крб., яка нарахована йому підприємством ТОВ ПКТК фірма «Грант» за роботу на Чорнобильській АЕС у період проходження спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року та зазначена у довідці про заробітну плату ф.3 від 22.09.2014 року № 6, та такою, що порушує права позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за законами (в тому числі і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV).

Крім того, відповідно до статей 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача - є Управління ПФУ, яке повинно проводити перерахунок пенсії, та здійснювати виплату позивачу відповідні виплати зазначених коштів (а.с. 5-6).

Згідно нормативних актів, які діяли в той період, матеріальне забезпечення призваних на спеціальні військові збори військовозобов`язаних працівників підприємств, організацій, установ та колгоспів, які були направлені для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1989 році провадилось наступним чином.

Відповідно до «Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на строкову військову службу та при проходженні служби у запасі» (п.4), затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 22.04.1982 №95/4-132: «За робітниками, службовцями та колгоспниками, що призвані на збори, зберігається середній заробіток як по основній, так і по роботі за сумісництвом за весь період зборів, включаючи час перебування у дорозі до військової частини і назад, а також посада (робота)».

Під середнім заробітком слід розуміти розмір заробітної плати робітника, розрахований із фактично нарахованого заробітку за попередній час. У період 1986 року середній заробіток вираховувався відповідно до вимог Постанови НКТ СРСР від 22.04.1930 №142 «Про середній заробіток і оплату за неповний місяць», а також «Основних положень по обліку праці та заробітної плати в промисловості та будівництві», затверджених Держкомпраці, Мінфіном СРСР і ЦСУ СРСР від 27.04.1973 №75-АБ/89/10-8.

Вимоги вищенаведених нормативних актів використовувались при обчисленні середнього заробітку робітника у випадках оплати за час службового відрядження, за час виконання державних та громадських обов`язків.

Робітникам, у яких розміри заробітної плати змінюються по місяцям, середній заробіток обчислюється із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи (з 1-го по 1-ше число) перед тим місяцем, за який виплачується середній заробіток.

До числа виплат, які враховуються про обчисленні середнього заробітку відносяться: основна заробітна плата - погодинна, відрядна, акордна (тільки в урочний час), систематичні доплати та надбавки; місячні, квартальні премії (пропорційно відпрацьованому часу в місяцях, що враховуються); 2/12 річної винагороди з матеріального заохочення; оплата та доплата за понаднормові, якщо вини носять систематичний характер (понаднормові вважаються систематичними, якщо у кожному із останніх трьох місяців їх було понад 10 годин); доплата у нічний час; доплата за суміщення професій.

Відповідно до цього, при обчисленні позивачу середнього заробітку слід застосовувати нарахування за фактично відпрацьований час у січні і лютому 1989 року.

Згідно довідки Архівного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 08.12.2014 року №01/54/1195 вбачається, що архівну довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року ОСОБА_1 видати не можуть у зв`язку з тим, що ІФ ЦКПТБ «М», ТОВ ПКТК фірма «Грант» та інші підприємства документи на зберігання до архівного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради не здавали (а.с. 42).

В І зоні небезпеки відпрацьовано позивачем у січні 1989 року - 20 днів, у лютому 1989 року - 20 днів. Відповідно до особових рахунків по заробітній платі за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата в розмірі 1217 крб. 33 коп.

Оплата праці військовозобов`язаних, які були призвані на спеціальні військові збори та направлені на роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, провадилась на умовах, передбачених для робітників та службовців, виконуючих ці роботи.

Тобто, оплата праці провадиться згідно вимог Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року №1031, котрим встановлено, що на військовозобов`язаних, призваних на спеціальні збори та які безпосередньо приймали участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розповсюджено порядок оплати праці та виплати одноразової винагороди за місцем основної роботи, який передбачено для робітників та службовців, що виконували такі роботи.

У відповідності з цим, на них поширюється дія Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року №168 (Постанова ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 №524-156) та Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964-рс.

Таким чином, оплата праці військовозобов`язаних провадиться у такому порядку.

Відповідно до ст.72 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12.10.1967 року, за військовозобов`язаними, що призвані на збори, зберігається середній заробіток за весь час їх проходження.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 №524-156 (Постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168-5) передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) робітникам підприємств та організацій, що приймали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні до 100%.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР та УКППРОФСОФА від 10.06.1986 №207-7) передбачає: «Встановити, що за робітниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, зберігається середня заробітна плата (за винятком пільг для робітників в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостей).

Розповсюдити на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підлеглості (включаючи осіб, що тимчасово переведені та відряджені), а також на військовослужбовців, військових будівельників, що зайняті на вказаних роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) та 10 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 №524- 156.

Надати право керівникам Міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівникам, що зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідних зонах небезпеки у розмірах, передбачених Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964.

Оплата праці робітників, що зайняті на роботах у третій, другій та першій зонах небезпеки, провадиться відповідно у чотирьох, трьох, та двох кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи із тарифної ставки (посадового окладу), встановленої по основному місцю роботи.

Встановити робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення середовища, додаткову оплату праці у нічний час у розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожний час роботи у нічний час та максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу) на місяць.

Дозволити підприємствам, організаціям та установам залучати робітників на роботи, що пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у вихідні та святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі.

Пільги, що передбачені цією Постановою, встановлюються з моменту аварії на ЧАЕС».

Постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 року №153/10-43 зазначено: «Для робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії, в зоні іонізуючого випромінювання встановлюється: - шестигодинний робочий день».

Згідно (мова оригіналу): разъяснений Госкомтруда СССР, МЭмЭ СССР и ЦК профсоюза рабочих ЭС и ЭТП от 26.05.1986 года «Временный порядок оплати труда работников предприятий, организаций и учреждений Минэнерго СССР занятых и участвующих в ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращении загрязнения окружающей среды»:

«1. В соответствии с распоряжением Совета Министров СССР от 17.05.1986 года для оплаты труда установлены зоны опасности (І, II, III) и зона особого контроля.

2. В указных зонах для всех работников установлен 6-ти часовой рабочий день.

3. Оплата труда работников предприятий, организаций и учреждений занятых и участвующих в ликвидации последствий аварии, в пределах указанных пунктом 1 зон, производится по повышенным до 100% тарифным ставкам (сдельным расценкам) и должностным окладам (т.е. до 2-х кратного размера ставок (окладов).

4. Оплата труда работников предприятий, организаций и учреждений временно переведенных и командированных для выполнения работ в III, II и І зонах опасности производится соответственно в 4-х, 3-х, 2-х кратном размерах (в зоне особого контроля не более чем в однократном) сверх среднего заработка, сохраненного по основному мету работы, исходя из тарифной ставки (оклада), установленного по основному месту работы.

Повышенная оплата в кратных размерах не образует новых тарифных ставок и должностных окладов, а является доплатой за особые условия работы».

Підвищення тарифних ставок при обчисленні оплати праці особам, які працювали на території радіоактивного забруднення, передбачено і ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 37 цього Закону зазначено, що військовослужбовцям, військовозобов`язаним, вільнонайманим призваним на збори та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи понад середню заробітну плату виплачується підвищена оплата згідно із статтею 36 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка подається військовою частиною.

Згідно ст. 36 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи» оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться по підвищеним тарифним ставкам (відрядним розцінкам) і посадовим окладам з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт та умов праці у таких розмірах:

- від 1 до 5 Ки/на квадратний км - на 20-30%

- від 5 до 10 Ки/ на квадратний км - на 30-40%

- від 10 до 15 Ки/на квадратний км - на 40-60%

- від 15 до 30 Ки/на квадратний км - на 60-80%

- понад 30 Ки/на квадратний км - на 80-100%

Відповідно довідки Центрального архіву МОУ від 22.01.1997 року № 51/1/418 вбачається, що ОСОБА_1 у складі військової частини № 61753 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 06 січня 1989 року по 20 лютого 1989 року, отримав дозу опромінення 2,32 БЕР.
Згідно роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 27.01.2012 року №924/0/14-12/20: «Абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 №0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», на виконання зазначених розпоряджень було наказано, зокрема, Міністру внутрішніх справ Української РСР дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов`язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 3-й зоні небезпеки у 5-ти кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у 2-й зоні - у 4-х кратному розмірі, у 1-й зоні - у 3- х кратному розмірі».

Статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що оплата праці військовозобов`язаним, призваним на збори та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської проводиться за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка видається військовою частиною.

Тому при обчисленні розміру заробітної плати позивача за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 06 січня 1989 року по 20 лютого 1989 рокув якості вихідних даних підприємство застосувало дані довідки Центрального архіву МОУ від 22.01.1997 року № 51/1/418 стосовно даних військової частини № 61753 (а.с.14).

Відповідно до роз`яснень Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦСПС від 16.01.1969 року №1/2, робітникам, яким тарифна ставка встановлена при 8 (7) годинному робочому дні, перерахунок тарифної ставки на 6-ти годинний робочий день провадиться у наступному порядку: - годинна тарифна ставка при 8-ми годинному робочому дні множиться на середню тривалість робочого часу в годинах при 8-ми годинному робочому дні (173,1) і ділиться на середню тривалість робочого часу в годинах при 6-ти годинному робочому дні (152,5).

Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР та УКРСОВПРОФА від 10.06.1986 №207-7) передбачено, що підвищена оплата праці у зоні відчуження застосовується від дня аварії, граничний розмір премії встановлено - 60% тарифної ставки (посадового окладу).

Тож суд вважає за можливе враховувати норми Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-195 (Постанови Ради Міністрів УРСР та УКРСОВПРОФА від 10.06.1986 №207-7), де зазначено: «Встановити робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення середовища максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу) на місяць» та п. 1 Постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 року №153/10-43 (мова оригіналу): «Работникам, непосредственно занятым на работах по ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС, премии, поощрения и вознаграждения начисляются в соответствии с действующими положениями на увеличенные согласно пункту Постановления ЦК КПСС, Президиума Верховного Совета ССР, Совета Министров ССР и ВЦСПС от 7 мая 1986г. №524-156 тарифные ставки и должностные оклады. Установленные законодательством предельные размеры премий исчислять из указанных повышенных тарифных ставок (сдельных расценок) и должностных окладов».

В подальшому порядок розрахунку розміру премії підтверджено і в роз`ясненнях Держкомпраці УРСР та УКРПРОФСОФА від 08.01.1987 року №05/2- 25-2, 03-51-8 з питань оплати праці та пільг для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У відповідності з цими роз`ясненнями: «Робітникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на ЧАЕС, премії нараховуються на тарифні ставки (відрядні розцінки) та посадові оклади з урахуванням їх підвищення та кратності».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії з інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках в розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

З 01.01.2012 року набув чинності Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 (далі Порядок).

В силу положень п. 1 Порядку пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії в зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п. 7 Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно Із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4,1 - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Відповідно до п. п. 5, 37, 39, 44, 45 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера.

Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за фактичним місцем проживання (реєстрації) пенсіонерів.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, розрахунок оплати праці за період перебування позивача на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року проводився підприємством відповідно довідки Центрального архіву МОУ від 22.01.1997 року № 51/1/418 до даних військової частини № НОМЕР_1 .

Загальний розмір оплати праці позивача за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1989, зазначений у довідці ТОВ ПКТК фірма «Грант» ф.3 про заробітну плату від 22.09.2014 року № 6 щодо нарахувань заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року в сумі 1443,94 крб., відповідає загальному розміру оплати праці, відповідно до діючого в той час законодавства.

Відповідно до наведеного, оплата праці позивача за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року, зазначена у довідці ТОВ ПКТК фірма «Грант» ф.3 про заробітну плату від 22.09.2014 року № 6 за січень-лютий 1989 року, проведена підприємством у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, з урахуванням порядку застосування індексів інфляції за період 1991 - серпень 2014 року (а.с. 16-22).

В обсязі наданих документів, у відповідності з вимогами чинного на той час законодавства, загальна заробітна плата позивача за період проходження спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року, складає 1443,94 крб. (одна тисяча чотириста сорок три крб. 94 коп.).

Отже, учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід II групи ОСОБА_1 , який виконував роботи в зоні відчуження у період часу з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року має право на перерахунок пенсії виходячи із заробітку отриманого за роботу в зоні відчуження розміром 1443 крб. 94 коп., який зазначений у довідці ТОВ ПКТК фірма «Грант» ф.3 про заробітну плату від 22.09.2014 року № 6.

Суд дійшов висновку, що відповідач - Управління ПФУ, відмовивши позивачу ОСОБА_1 у перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати в сумі 1443,94 крб., яка нарахована йому підприємством ТОВ ПКТК фірма «Грант» за роботу на Чорнобильській АЕС у період проходження спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії з 06.01.1989 року по 20.02.1989 року та зазначена у довідці про заробітну плату ф.3 від 22.09.2014 року № 6 з урахуванням вимог, передбачених законодавчими актами, діяв не в межах повноважень та не у відповідності з діючим законодавством (а.с. 30-31, 32, 33).

З огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України у досліджуваній категорії справ суд, встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні відносини, визнає такі дії незаконними і зобов`язує відповідача вчинити певні дії для усунення наслідків протиправних дій.
Таким чином, оскільки Управління ПФУ зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту отримання заяви про перерахунок пенсії, тобто з 25.09.2014 року (а.с. 15), суд повністю задовольняє позовні вимоги позивача.

Відповідно до пунктів 9, 18 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI сторони звільнені від сплати судового збору, тому судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 10-18, 71-72, 159, 160-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання дій противоправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , відповідно до довідки про заробітну плату № 6 від 22 вересня 2014 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області обчислити пенсію ОСОБА_1 із заробітної плати, на підставі довідки про заробітну плату № 6 від 22 вересня 2014 року та здійснити перерахунок та виплату державної пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з 25 вересня 2014 року.

Судові витрати на судовий збір компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в строк десять днів з дня проголошення постанови, а неприсутніми сторонами в той же строк з дня отримання копії постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Повний текст постанови виготовлено 11 грудня 2014 року.