Справа № 826/8348/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 826/8348/17
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

07 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Вівдиченко Т.Р., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Заступника міністра юстиції з питань державної реєстрації Мороза Павла Олександровича про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Заступника міністра юстиції з питань державної реєстрації Мороза Павла Олександровича про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху.

24.07.2017р. позивачем до Окружного адміністративного суду міста Києва подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій, зокрема, ОСОБА_2, просив задовольнити його клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 01 жовтня 2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про продовження позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, позивач - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання стосовно відкриття провадження.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 189 КАС України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 КАС України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалами, які може бути оскаржено в апеляційному порядку окремо від постанови суду є: 1. про залишення позовної заяви без руху (ч. 5 ст. 108 КАС України); 2. про повернення позовної заяви (ч. 5 ст. 108 КАС України); 3. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі (ч. 4 ст. 109 КАС України); 4. щодо передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого (ч. 3 ст. 22 КАС України); 5. щодо забезпечення доказів (ч.ч. 5, 7 ст. 75 КАС України); 6. про відмову в поновленні чи продовженні пропущеного процесуального строку (ч. 3 ст. 102 КАС України); 7. щодо забезпечення адміністративного позову (ч. 6 ст. 118 КАС України); 8. про залишення позовної заяви без розгляду (ч. 2 ст. 155 КАС України); 9. про зупинення провадження у справі (ч. 4 ст. 156 КАС України); 10. про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 157 КАС України); 11. щодо судових витрат (ч. 2 ст. 98 КАС України); 12. про відмову в ухваленні додаткового судового рішення (ч. 5 ст. 168 КАС України); 13. щодо внесення виправлень у судове рішення (ч. 3 ст. 169 КАС України); 14. щодо роз'яснення судового рішення (ч. 6 ст. 170 КАС України); 15. щодо звернення постанови до негайного виконання (ч. 4 ст. 256 КАС України); 16. щодо виправлення помилки у виконавчому листі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим листом (ч. 5 ст. 259 КАС України); 17. щодо видачі дубліката виконавчого листа (ч. 3 ст. 260 КАС України); 18. щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання (ч. 4 ст. 261 КАС України); 19. щодо визнання мирової угоди, укладеної на стадії виконання судового рішення (ч. 5 ст. 262 КАС України); 20. щодо прийняття відмови стягувача від примусового виконання (ч. 5 ст. 262 КАС України); 21. щодо відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 263 КАС України); 22. щодо заміни сторони виконавчого провадження (ч. 3 ст. 264); 23. щодо повороту виконання судового рішення (ч. 5 ст. 265 КАС України); 24. окремі ухвали (ч. 3 ст. 166 КАС України); 25. додаткові ухвали (ч. 5 ст. 168 КАС України), однак лише стосовно питань, ухвали з яких може бути оскаржено.

Таким чином, у вищевказаних випадках, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови. В інших випадках, такі ухвали окремо не оскаржуються, однак, заперечення на них можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції, прийняту за результатами розгляду справи.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні адміністративного позову до суду першої інстанції, позивач вважав свій майновий стан незадовільним, через що в нього існували перешкоди для доступу до правосуддя.

Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_2 подано до суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору, на підтвердження якого надано довідки та витяги Державної фіскальної служби України, які засвідчують незадовільний майновий стан позивача та його малозабезпеченість.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З даної норми вбачається, що суд має право відстрочити, розстрочити, звільнити від сплати судового збору. Підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

Таким чином, суд вважає, що підстави, заявлені у клопотанні ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору є поважними, оскільки вони беззаперечно підтверджують складний майновий стан позивача, що, згідно ч. 1 ст. 88 КАС України, є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави приймати ухвалу про продовження позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Згідно ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положенням ч. 4 ст. 6 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас, питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В рішенні від 27.06.2000р. у справі «Ілхан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

Крім того, у рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху, та як наслідок, продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Водночас, суд вважає, що у зв'язку з тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про продовження позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви не підлягає окремому оскарженню, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2017 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем оскаржена не була.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 189 КАС України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у випадку, якщо справа не підлягає апеляційному розгляду у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 185, п. 1 ч. 5 ст. 189 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: Вівдиченко Т.Р.