Справа № 152/224/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 152/224/17

Головуючий у 1-й інстанції: Славінська Н.Л.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

07 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Гриньової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення у формі протоколу №14 від 13.01.2017 та рішення № 1 від 13.01.2017 відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за пунктом "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі зниженням пенсійного віку та зобов'язати відповідача з 16.01.2017 призначити їй пенсію на пільгових умовах за пунктом "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі зниженням пенсійного віку як особі, яка досягла віку 51 рік та має понад 31 рік загального трудового стажу, із них понад 20 років стажу роботи дояркою, що була зайнята повний робочий день і обслуговувала встановлену норму корів.

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідач в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила суд їх задовольнити.

Позивач та її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05.01.2017 ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як доярці (а.с.14-15).

За результатами розгляду заяви, рішенням-протоколом № 14 від 13.01.2017 року та рішенням №1 від 13.01.2017 Комісією по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до норм чинного законодавства України про пенсійне забезпечення при Шаргородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області відмовлено в призначенні пільгової пенсії на підставі п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" через відсутність пільгового стажу 20 років роботи дояркою, які були б підтверджені виконанням норми обслуговування корів після 01.01.1992 (а.с.10, 12-13). Даними рішеннями відповідачем було зараховано позивачу лише 05 років 06 місяців 19 днів до пільгового стажу та 31 рік 05 днів до загального страхового стажу (а.с.10, 11, 12-13).

Не погодившись з вказаними висновками Пенсійного органу, ОСОБА_2 звернулась до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено право ОСОБА_2 на призначення пенсії відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відтак дії органу пенсійного фонду щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Положеннями п. "д" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками - операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті;

Відповідно до абз. 2, 5 п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними, зокрема, такого віку: 51 рік з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

Згідно з ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, як передбачено і в ст. 62 Закону № 1788-XII, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника, що передбачено пунктом 18 зазначеного Порядку.

Розглядаючи доводи апелянта стосовно відсутності правових підстав для призначення позивачу пільгової пенсії, колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів у трудовій книжці в період з 13.10.1988 по 15.09.2009 року позивач працювала дояркою в радгоспі ім. 2-ї пятирічки с. Федорівка Шаргородського району Вінницької області, який перейменовано в радгосп, а пізніше у держгосп "Федорівський", у СВАТ "Федорівське", а на сьогодні - у ПрАТ "Федорівське" (а.с.17-21).

Також відповідно до довідки за №139 від 28.07.2016, ОСОБА_2 працювала у ПрАТ "Федорівське" дояркою з 13.10.1988 по 15.09.2009, при цьому вказано, що остання виконувала встановлену норму по обслуговуванню корів. Зазначені періоди зараховується до пільгового стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за пунктом "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказана довідка видана на підставі книг обліку праці за період 1988-2009 років (а.с.22).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія Книги обліку нарахування заробітної плати працівникам СВАТ "Федорівське" за 2004-2009 в якій не вказані норми обслуговування корів доярками, однак ОСОБА_2 зазначена у відомостях на отримання зарплати як доярка (а.с.120-138).

Суд апеляційної інстанції враховує ту обставину, що колегією Міністерства сільського господарства Української РСР 30.01.1973 року прийнято Рекомендації, що були надіслані відділам агропромислового розвитку районів, відповідно до яких в кожному сільськогосподарському підприємстві мали бути розроблені свої норми обслуговування тварин в залежності від умов праці та обслуговування, а рекомендовані Міністерством норми виробітку і обслуговування тварин, в залежності від механізації, зокрема корів 16-30 голів. Нормативно-правових документів щодо встановлення єдиних норм обслуговування тварин не існує. Вони встановлювалися самостійно господарствами.

Відповідно до довідки управління агропромислового розвитку Шаргородської РДА за №335 від 23.12.2016, норми виробітку і обслуговування тварин в залежності від механізації в Шаргородському районі були наступні: корови 16-30 голів (а.с.28).

З облікових листів за 2005-2007 роки, які збереглися в господарстві, в якому працювала позивач, вбачається, що норми обслуговування корів останньою у вказаний період становили 25-31 голова (а.с.26-27), що визнається відповідачем і зараховується до пільгового стажу позивачки.

Між тим, згідно з відомостями, які містяться у Книзі обліку нарахування заробітної плати працівникам СВАТ "Федорівське" за 2004-2009 роки, тобто, в тому числі, і за роки, які зараховуються відповідачем до пільгового стажу, ОСОБА_2 працювала повний робочий день та місяць, заробітна плата їй виплачувалася без зменшення її розміру, що свідчить про виконання останньою норм обслуговування корів, від чого, зокрема, залежало нарахування заробітної плати дояркам після 01.01.1992.

Колегія суддів також зауважує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, судом були допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили виконання позивачем встановлених норм обслуговування корів, а відтак підтвердили наявність правових підстав для призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, будь-яких належних доказів, які б спростовували достовірність досліджених судом першої інстанції документів або які б вказували на неправдивість показів свідків відповідачем не надано в ході апеляційного перегляду справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на неможливість зарахування до стажу роботи дояркою спірних періодів роботи через відсутність первинних документів про виконання встановлених норм обслуговування корів, оскільки згідно з наказом Головного управління при Кабінеті Міністрів України "Про затвердження переліку типових документів" №41 від 20 липня 1998 року, який був чинний до 01.01.2013, строк зберігання первинних документів становив 3 роки, а відтак не збереження чи не складання радгоспом ім. 2-ї пятирічки с. Федорівка Шаргородського району Вінницької області, який перейменовано в радгосп, а пізніше у держгосп "Федорівський", у СВАТ "Федорівське", а на сьогодні - у ПрАТ "Федорівське" встановлених норм обслуговування корів в період з 1988 по 2004 роки та з 2008 по 2009 роки не є законною підставою для відмови у зарахуванні ОСОБА_2 зазначених періодів роботи до пільгового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем було подано належним чином оформлені документи, що підтверджують наявність понад 20 років пільгового стажу, передбаченого п. "д" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII при загальному стажі роботи понад 31 рік, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення щодо відмови у зарахуванні спірних періодів роботи до стажу роботи дояркою, а відтак і відмова у призначені ОСОБА_2 пенсії є протиправною.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, у зв'язку із чим оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням вищевказаного, колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, який правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 вересня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.