Справа № 808/1615/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року 14 год 30 хв.Справа № 808/1615/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест. ЛТД" до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гефест. ЛТД" (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2017 про сплату штрафу у розмірі 10% у сумі 44 603,00 грн. за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість за грудень 2016 року протиправним та скасувати його.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що позивачем своєчасно та в повному обсязі здійснено сплату податку на додану вартість за грудень 2016 року. Внаслідок неправомірного зарахування відповідачем наявних коштів на електронному рахунку позивача по податку на додану вартість в рахунок погашення наявного боргу виникла заборгованість за грудень 2016 року в сумі 446 030,00 грн. З огляду на таке, податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2017 винесено податковим органом неправомірно та підлягає скасуванню.

Позивач через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує.

У судове засідання представник відповідача не прибув. Матеріали справи містять письмові заперечення від 26.06.2017 вх. № 18534 від 27.06.2017, в яких зазначено, що позивачем 19.01.2017 року до Запорізького управління офісу великих платники податків ДФС подано податкову декларацію № з податку на додану вартість за грудень 2016 року. Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язанні ти податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складає 446 030,00 грн. Строк сплати відповідно до п.203.2. ст. 203 ПКУ - до 30.01.2017 включно. На виконання вимог п. 87.9. ст.87 Податкового кодексу України, податковим органом 27.01.2017 року за рахунок переплати на рахунку позивача у розмірі 446030,71 грн. частково погашена пеня, нарахована за несвоєчасну сплату зобов'язань. Залишок несплаченої пені станом на 27.01.2017 складає 1 428 874,79 грн. 30.01.2017 року закінчився строк погашення зобов'язання по податковій декларації № від 19.01.2017 з податку на додану вартість на суму 446 030 грн., що призвело до збільшення податкового боргу на вказану суму. Зазначений податковий борг був сплачений нозивачем лише 28.02.2017. Таким чином, позивач прострочив термін сплати податкових зобов'язань, що було виявлено під час проведення камеральної перевірки та зазначено у відповідному акті від 28.04.2017. Відповідач вважає, що прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

19.01.2017 ТОВ «Гефест. ЛТД» до Запорізького управління офісу великих платники податків ДФС подано податкову декларацію № з податку на додану вартість за грудень 2016 року, в якій до сплати визначено 446 030,00 грн.

На підставі пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями, далі - ПК України) проведена камеральна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест. ЛТД», з питань своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за період грудень 2016 року.

Перевіркою встановлено порушення: п. 57.1 ст. 57, п. 203.2, ст. 203 ПК України, в результаті несвоєчасної сплати підприємством узгодженої суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість за період грудень 2016 року у сумі 446 030 грн. з затримкою до 30 календарних днів.

За результатами проведеної перевірки ТОВ «Гефест ЛТД» складений акт №434/28-10-47-10/23182771 від 28.04.2017.

На підставі акту перевірки було винесено наступне податкове повідомлення - рішення № від 19.05.2017, яким за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов'язання у сумі 446 030,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 44 603,00 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Гефест. ЛТД» звернулось до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Згідно ст. 16.1.4 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, (п.36.1 ст. 36 ПК України).

Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором (п.36.2 ст. 36 ІІК України).

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. (п.38.1 ст. 36 ПК України).

Податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів. (п.33.1 ст. 33 ПК України).

Базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку, (п.33.3 ст. 33 ПК України).

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не, був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно, (п. 31.1 ст. 31 ПК України).

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом. (п. 31.3 ст. 31 ПК України).

Порядок сплати податків та зборів встановлюється цим Кодексом або законами з питань митної справи для кожного податку окремо, (п. 35.3 ст. 35 ПК України).

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або нені вважається узгодженою. ( п.п.54.1. ст. 54 ПК України).

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи, (п. 36.5 ст. 36 ПК України).

Відповідно до ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до вимог ст. 180 ПК України ТОВ «Гефест ЛТД» є платником податку на додану вартість.

Звітним (податковим) періодом з податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням особливостей, (п.п. 202.1., п. 202 ст. 202 ПК України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, (п.п. 203.1. ст. 203 ПК України).

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації, (п.п. 203.2. ст. 203 ПК України).

Так, позивачем 19.01.2017 направлено відповідачу податкову декларацію №. Сума податкових зобов'язань з податку на додану вартість за декларацією склала 446 030,00 грн. Позивачем в строки, передбачені п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України проведено оплату податку на додану вартість за грудень 2016 року: платіжним дорученням № 101336.1 від 12.01.2017 в сумі 300 000,00 грн., платіжним дорученням № 102169.1 від 27.01.2017 в сумі 146 030,00 грн., всього 446 030,00 грн. в строки, передбачені діючим законодавством, кошти зараховані на електронний рахунок позивача.

Згідно інформації з Електронного кабінету платника ПДВ № 9999643 від 24.02.2017списано кошти в сумі 398 096 грн. за рахунок наявних коштів на електронному рахунку. Також інформацією з Електронного кабінету ПДВ підтверджується списання 27.01.2017 сплачених позивачем коштів з ПДВ за грудень 2016 року в сумі 5 641 905 грн. в рахунок погашення податкового боргу за податковою вимогою № 89-47 від 02.02.2017.

Відповідно п. 87.1. ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника, податковий та індивідуальний податковий номер платника та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету. Порядок формування та надсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової і митної політики.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету".

Відповідно до п. 200-1.1 статті 200-1 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Згідно п.200-1.5. статті 200-1 ПК України, з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Судом встановлено, що на момент подання звітності, за грудень 2016 року, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість позивачем внесено достатньо грошових коштів для погашення узгодженого зобов'язання за грудень 2016 року.

В той же час, кошти з рахунку позивача у розмірі 446030,71 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість були списані податковим органом на погашення заборгованості у розмірі 1 874904,79 грн. визначеної у податковій вимозі № 89-47 від 02.02.2017.

Вказана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 25 січня 2016 року №/716/10/28-03-39-23182771 та №/716/10/28-03-39-23182771. Податкові повідомлення-рішення за оскаржувались позивачем у судовому порядку. 17.01.2017 Донецьким апеляційним адміністративним судом, апеляційну скаргу Спеціалізованої державної інспекції з обслуговування великих платників м.Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС задоволено, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2016 по адміністративній справі №805/1728/16 - скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ТОВ "Гефест. ЛТД" про визнання протиправними та скасувань - податкових повідомлень рішень - відмовлено.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 25 січня 2016 року №/716/10/28-03-39-.01.2017 позивачем сплачено: суму основного платежу 5 641 905,00 грн. платіжним дорученням № 102244.1 від 27.01.2017, суму штрафних санкцій 2 820 952,00 грн. платіжним дорученням № 102244.2 від 27.01.2017, всього 8 462 857,00 грн.

02.02.2017 Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС виставлено податкову вимогу на суму грошових зобов'язань у розмірі 1 874 904,79 грн., з яких 446 030, 00 грн. за основним платежем та в розмірі 1 428 874,79 грн. за штрафними санкціями

Вказана податкова вимога № 89-47 від 02.02.2017 наразі оскаржується позивачем у Запорізькому окружному адміністративному суді, адміністративна справа № 808/528/17.

Крім того, позивачем на погашення погашення заборгованості у розмірі 1 874904,79 грн. визначеної у податковій вимозі № 89-47 від 02.02.2017 було повторно сплачено 446030,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10398.2 від 13.02.2017.

Викладені обставини свідчать, що ТОВ «Гефест ЛТД» позивачем вживались заходи наплавлені на дотримання строків сплати податкових зобов'язань за грудень 2016 року, визначених у декларації з податку на додану вартість.

В той же час, відповідачем не доведено дотримання відповідачем порядку погашення податкового боргу ТОВ "Гефест ЛТД" за рахунок коштів платника податків, що обліковуються у системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Таким чином, позивачем було у встановлені строки та у повному обсязі сплачено суму зобов'язань з податку на додану вартість за грудень 2016 року.

Щодо господарських правовідносин позивача та ТОВ «Стар Лайм», про які позивач вказує у позовній заяві, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що вказані обставини не стосуються оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та не мають бути предметом розгляду в рамках даної справи.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу про порушення позивачем вимог пунктів 57.1 статті 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення від 19.05.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв'язку із цим, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2017 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест. ЛТД" за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов'язання у сумі 446 030,00 грн. сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 44 603,00 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг)

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест. ЛТД" () 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 (нуль) коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя М.С. Лазаренко