Справа № 38315/09/2070
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2009-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22.09.2009 р. № 2-а- 38315/09/2070 ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцева О.В. при секретарі Чубукіній М.В.

за участю сторін :

представника позивача - ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 06.04.2009 року № 07-328/656

відповідача не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів
до Первомайського комунального підприємства «Комунальник»
про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 9080,95 та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 47,19 грн.- ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Харківське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до Первомайського комунального підприємства «Комунальник» та просить суд стягнути на користь позивача ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів з відповідача адміністративно-господарську санкцію у розмірі 9080,95 грн., стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкції у розмірі 47,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (в редакції від 06.10.2005 року Закон № 2960), для підприємств, установ, організацій у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Вказує, що статтею 20 Закону встановлено обов'язок для підприємств, установ, організацій у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова численність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю. Таким чином, за 1 робоче місце, відповідач до 16.04.2009 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 9080,95 грн. Розмір пені за порушення термінів сплати санкції становить 47,19 грн.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону 2960-ІV, забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи і організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 3 ст. 18-1 Закону 2960-ІV державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендації МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Наведене свідчить про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій ст. 18 Закону 2960-ІV.

Однак, на підприємство покладається обов'язок створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів.

Частиною 1 статтею 19 Закону 2960-ІV встановлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньо облікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік у кількості одного робочого місця. Відповідно до ч.3 ст. 19 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Судом встановлено, що відповідно до ч.1 ст.19 Закону 2960-ІV та згідно форми 10-ПІ «Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2008 рік середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу Первомайського комунального підприємства «Комунальник» у 2008 році становила 21 особа, з них середньооблікова чисельність інвалідів - штатних працівників на підприємстві становить 0 осіб, чисельність інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні становить 1 особа, що відповідає вимогам законодавства. У відповідача протягом 2008 року інваліди працювали про що зазначено в звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2008 рік.

Відповідно до п. 2 «Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування», затвердженого Постановою КМ України N 70 від 31.01.2007р. інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Відповідно до листа від 27.04.2009 року за № 1925 Первомайського районного центру зайнятості, протягом 2008р. Первомайського комунального підприємства «Комунальник» не подавало звіт за формою 3-ПН (про наявність вільних робочих місць для інвалідів).

Як вбачається із звіту по формі № 10-ПІ, наданого відповідачем до ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, у 2008 році на підприємстві працевлаштовано 1 інвалід.

Згідно з п.п. 3.2.5. п. 3.2. Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28 вересня 2005 р. N 286, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 листопада 2005 р. за N 1442/11722, середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 3, 6, 9, 12.

Таким чином, відповідачем фактично не виконано норматив на 1 робоче місце по працевлаштуванню інвалідів.

Суд дійшов висновку, що саме з вини відповідача, який своєчасно не повідомляв центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів, інваліди не були направлені для працевлаштування до Первомайського комунального підприємства «Комунальник» у 2008 році, що суд оцінює як неналежне виконання відповідачем норм ст.ст. 18, 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Статтею 20 Закону встановлено обовязок підприємств, установ, організацій у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньо облікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно господарської санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідач не надав до суду доказів, що спростовують вимоги адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Первомайського комунального підприємства «Комунальник» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 9080,95 та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 47,19 грн.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 4, 8, 17, 86, 87, 94, 138, 143, ч.1 ст.158, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Первомайського комунального підприємства «Комунальник» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 9080,95 та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 47,19 грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Первомайського комунального підприємства «Комунальник» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 9080.95 та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 47,19 грн. (64107, Харківська область, м. Первомайський, вул. Жовтнева, 1, МФО 851011, р/р 2767, , ГУДКУ у Харківській області) на користь ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 1 підїзд, к. 16) адміністративно-господарські санкції у розмірі 9080,95 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно господарських санкцій у розмірі 47,19 грн. на р/р 0003, УДК Дзержинського району м. Харкова, ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, .

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанову виготовлено в повному обсязі та підписано 28.09.2009 року.

Суддя Старосєльцева О.В.