Справа № 800/251/17
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

31 серпня 2017 року м. Київ П/800/251/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Бухтіярової І.О., Олендера І.Я., Приходько І.В., Юрченко В.П.,

при секретарі: Ігнатенко О.В.

за участю: позивача та представника відповідача Біркіної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України

про визнання незаконними дій та скасування рішення від 20.12.2016 року №152/вс-16,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом, в якому просив визнати незаконними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та скасувати її рішення від 20.12.2016 року №152/вс-16.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 року відкрито провадження у цій справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

31.08.2017 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України за підписом представника Біркіної А.В. до Вищого адміністративного суду України подано клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду з тих підстав, що позов подано з пропуском місячного строку, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Представник Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Біркіна А.В. в судовому засіданні заявлене клопотання підтримала з підстав, викладених у клопотанні, та просила його задовольнити.

Позивач проти задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду заперечив, вважаючи, що він не порушив строк для звернення з позовною заявою, оскільки для оскарження рішення суб'єкта владних повноважень обраховується строк в шість місяців.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача, колегія суддів вважає, що клопотання про залишення без розгляду даного адміністративного позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначає, що 02.12.2016 року позивач звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із заявою про проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду за спеціальною процедурою призначення і рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.12.2016 року № 152/вс-16 йому було відмовлено у допуску до участі у цьому конкурсі.

Дізнавшись з офіційного веб-сайту Комісії про зазначене рішення, ОСОБА_2 23.12.2016 року звернувся до відповідача з заявою про його отримання. Листом від 28.12.2016 року №32дпс-361/16 позивачу надіслано копію оскаржуваного рішення.

У зв'язку з чим, на думку відповідача, наведене свідчить про обізнаність позивача про наявність оскаржуваного рішення 23.12.2016 року. При цьому, позивач звернувся до адміністративного суду лише у червні 2017 року, тобто з пропуском строку, визначеного частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.03.2009 року, прийнятого за наслідком розгляду заяви №20347/03 у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді. Однак, це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб.

За змістом статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

В постанові від 21.03.2017 року у справі № 21-3422а16 (800/414/16) Верховний Суд України дійшов висновку, що до спорів про звільнення з посаді судді (а отже і призначення на посаду судді) підлягають застосуванню строки звернення до суду, встановлені частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 23.12.2016 року звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із заявою про отримання рішення від 20.12.2016 року №152/вс-16, яка зареєстрована Комісією 23.12.2016 за №2252 (а.с. 26).

Вищою кваліфікаційною комісією суддів України листом від 28.12.2016 року №32дпс-361/16-Д ОСОБА_2 було надіслано копію оскаржуваного у даній адміністративній справі рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.12.2016 року №152/вс-16 (а.с.25).

Виходячи з наведеного, позивач, починаючи з 23.12.2016 року, був обізнаний про наявність оскаржуваного рішення, що дає підстави для висновку про те, що позов ОСОБА_2 подано з пропуском строку для звернення до адміністративного суду без обґрунтувань поважності причин пропуску такого строку, у зв'язку з чим даний адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 165, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ухвалив:

Клопотання представника Вищої кваліфікаційної комісії України Біркіної А.В. - задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконними дій та скасування рішення від 20.12.2016 року №152/вс-16 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому ч.7 ст. 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ І.О. Бухтіярова

___________________ І.В. Приходько

___________________ І.Я. Олендер

___________________ В.П. Юрченко