Справа № 823/1046/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа № 823/1046/17 м. Черкаси

16 год. 18 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Потенко А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача - Чміт Я.С. (за довіреністю),

представника третьої особи - Красюк О.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Катеринопільської РДА Черкаської області, третя особа Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

06.07.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_4 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Катеринопільської РДА Черкаської області (далі - відповідач) з адміністративним позовом, в якому просить (з врахуванням заяви про зміну позовних вимог від 03.08.2017) визнати дії відповідача щодо відмови у видачі позивачу посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС 1 категорії протиправними та незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач незважаючи на наявність у неї захворювання, яке виникло внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та призвело до інвалідності, що підтверджується експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 21.12.2016 № 1410 та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертної комісією серії 12 ААА № 539107 від 17.12.2017 не видав посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Представник позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи проти задоволення позову заперечували та просили у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не пілягає, виходячи з такого.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 21.12.2016 № 1410 встановлено, що позивач має захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 539107 від 17.02.2017 позивачу присвоєно ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС з 03.02.2017.

01.03.2017 позивач звернулася із заявою до начальника Управління соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, в якій просила видати їй посвідчення постраждалої від наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.12).

Листом від 20.06.2017 №1546 Управління соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, повідомило ОСОБА_4, що законодавчих підстав для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи немає (а.с.13).

Вважаючи вищевказану відмову незаконною, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з такого.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення, визначено Законом УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (з наступними змінами і доповненнями), надалі - Закон № 796-XII.

Згідно ст.9 вказаного Закону, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 ч.1 ст.11 Закон № 796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

За змістом статей 14 і 65 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій вказаним особам встановлюється категорія 4 та видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, із змінами і доповненнями (надалі - Порядок № 51).

За визначенням, наведеним у Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п.6 Порядку № 51, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

За приписами абзацу третього пункту 10 Порядку N 51 видача посвідчень потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено до повноважень обласних державних адміністрацій за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

В абзаці дев'ятнадцятому пункту 10 Порядку N 51 прямо зазначено, що рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються: інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення (п. 10 Порядку № 51).

З вищенаведених норм права вбачається, що посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом №796-XII. Потерпілим від Чорнобильської катастрофи щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, посвідчення видаються Радою Міністрів АР Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання на підставі рішення про видачу посвідчення у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. Вказані органи можуть у той же строк прийняти рішення про відмову у видачі посвідчення.

Аналізуючи зазначене, у даному випадку, рішення про видачу чи відмову у видачі посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі категорії 1, віднесено до повноважень Черкаської обласної державної адміністрації.

Отже, Управління соціального захисту населення Катеринопільської РДА, відмовивши позивачці у видачі посвідчення як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, вийшла за межі своїх повноважень та вирішила питання, яке належить до компетенції обласної державної адміністрації.

Суд звертає увагу, що місцеві органи виконавчої влади вносять лише подання з необхідними документами до обласної державної адміністрації, яка у місячний термін з дня надходження вказаного подання і приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення.

У судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що до повноважень відповідача віднесено перевірка документів і формування їх для направлення до Черкської обласної державної адміністрації, тобто в даній справі відповідачем не вчинялися дії, які оскаржує позивач.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 08.09.2017