Справа № 185/8539/16-а(2-а/185/520/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2017 рокусправа № 185/8539/16-а(2-а/185/520/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Юрко І.В.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника відповідача Горєлової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2017 р. в справі № 185/8539/16-а за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - УПФУ) про визнання протиправними дій щодо нарахування пенсії за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з дати її призначення, включивши до пільгового стажу період перебування на інвалідності з 27 липня 1999 року по 03 березня 2001 року, та з урахуванням періоду роботи охоронцем з 05 листопада 1999 року по 03 березня 2001 року та підземним гірничим робітником з 14 травня 2001 року по дату зняття інвалідності - 01 серпня 2001 року.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2017 р. позов задоволено частково, визнано неправомірними дії УПФУ щодо розрахунку ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», включивши до пільгового стажу період перебування на інвалідності з 27 липня 1999 року по 01 серпня 2001 року, починаючи з 21 квітня 2016 року; позовні вимоги про перерахунок пенсії з часу призначення пенсії 20 листопада 2009 року по 20 квітня 2016 року залишено без розгляду; в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги повторюють заперечення проти позову.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 24.09.1999 р. по 31.07.2001 р. позивач отримував пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, а з 20.11.2009 р. отримує пенсію за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Випискою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії ДНА01 №170050 підтверджено, що ОСОБА_2 встановлено 30% втрати професійної працездатності з 27.07.1999 р. на строк до 01.08.2000 р., дата огляду - 24.09.1999 р.

Згідно з витягом з акту огляду обласної МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності №1 серії ДНА-01 №167966 позивачу встановлено 30% втрати професійної працездатності з 01.08.2000 р. по 01.08.2001 р., позивача визнано інвалідом третьої групи у зв'язку з виробничою травмою від 15.10.1998 р.

Відтак, позивач перебував на інвалідності з 27.07.1999 р. по 01.08.2001 р.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що період перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягає зарахуванню до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Предметом апеляційного перегляду є постанова суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

При вирішенні спірних правовідносин судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Зазначені приписи кореспондуються з положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Період перебування позивача на інвалідності у зв'язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підтверджено виписками з акту огляду медико-соціальної експертної комісії, початком періоду перебування на інвалідності є дата, з якої встановлено інвалідність, а не дата огляду МСЕК.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування часу перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до страхового стажу та до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції. При цьому посилання відповідача на те, що позивачу встановлена інвалідність з 24.09.1999 р., є хибними, оскільки випискою з акту МСЕК підтверджено встановлення втрати позивачу працездатності саме з 27.07.1999 р.

Колегія суддів звертає увагу на помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права в частині залишення без розгляду частини позовних вимог постановою, а не ухвалою, як це передбачено ст. 155 КАС України, проте таке порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2017 р. в справі № 185/8539/16-а залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2017 р. в справі № 185/8539/16-а за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 06.09.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: І.В. Юрко