Справа № 334/3015/17(2-а/334/383/17)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
11 вересня 2017 року справа № 334/3015/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.
суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 у травні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 455 від 03.05.2017, винесену Військовим комісаром Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2017 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову № 455 від 03.05.2017 та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 03 травня 2017 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 455, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови стало не з`явлення позивача за викликом до військового комісаріату 10 березня 2017 року для визначення призначення на воєнний час, шляхом проходження медичного огляду та зарахування його до складу команди, тоді як про місце і дату явки був повідомлений особисто, причини неявки не повідомив.

Позивач зазначив, що жодним чином не був повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, протокол щодо останнього не складався.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апелянтом до суду апеляційної інстанції надано протокол про адміністративне правопорушення № 455 від 03.05.2017, згідно з яким ОСОБА_2 роз`яснено права та обов`язки, повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться о 9 год. 00 хв. 03 травня 2017 року. Від надання пояснень та підписання протоколу ОСОБА_2 відмовився, що підтверджено підписами двох свідків у протоколі.

Колегія суддів зазначає, що вказаний протокол не підтверджує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже відповідачем на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_2 про необхідність з`явитися до військового комісаріату не надано жодних доказів, відсутні такі й матеріалах справи.

Доводи апелянта про надіслання телефонограм та надіслання на адресу позивача листа засобами поштового зв`язку також не підтверджено жодним належним доказом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 викликався до військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте протокол у зв`язку з його неявкою складено лише 03 травня 2017 року, тобто в день винесення оскаржуваної постанови, при цьому розгляд справи відповідачем було призначено на 09 год. 00 хв., що є, за переконанням колегії суддів, недостатнім проміжком часу, необхідним для забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлених статтею 268 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності постанови про накладення адміністративного стягнення № 455 від 03.05.2017, винесеної Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Разом з тим, здійснюючи розподіл судових витрат, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Таким чином, судовий збір має бути повернуто позивачеві відповідно до положень статті 7 Закону України «Про судовий збір», як помилково сплачений.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2017 року в адміністративній справі № 334/3015/17 змінити, виключивши з резолютивної частини постанови третій абзац.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров