Справа № 417/4154/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шкиря В.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №417/4154/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Марківського районного суду Луганської області від 14 липня 2017 року в справі № 417/4154/17 за позовом ОСОБА_2 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Марківському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України Луганської області № 8 від 19.04.2017 про відмову в зарахуванні до пільгового стажу роботи періоду з 02.09.1987 по 22.09.2003 в Луганському обласному комунальному спеціалізованому теплозабезпечуючому підприємстві «Луганськтеплокомуненерго» та щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати Марківське обєднане управління Пенсійного Фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових, періоди роботи: з 02.09.1987 по 28.02.2001 електрогазозварником в Старобільському експлуатаційному районі № 10 виробничого обєднання «Ворошиловградтеплокомуненерго», який 30.10.1987 був реорганізований в підприємство теплових мереж «Старобільськтеплокумуненерго» та 21.05.1993 в Старобільську філію обласного державного комунального теплозабезпечуючого спеціалізованого підприємства «Луганськтеплокомуненерго»; з 01.03.2001 по 22.09.2003 електрогазозварником в Марківській експлуатаційній дільниці Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго»;

- призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 14 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії при Марківському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України Луганської області № 8 від 19.04.2017 в частині відмови ОСОБА_2 в зарахуванні до пільгового стажу роботи періоду з 02.09.1987 по 22.09.2003 електрогазозварником в Луганському обласному комунальному спеціалізованому теплозабезпечуючому підприємстві «Луганськтеплокомуненерго».

Зобов'язано Марківське обєднане управління Пенсійного Фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає позивачу право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи:

- електрогазозварником з 02.09.1987 по 28.02.2001 в Старобільському експлуатаційному районі № 10 виробничого обєднання «Ворошиловградтеплокомуненерго», який 30.10.1987 був реорганізований в підприємство теплових мереж «Старобільськтеплокумуненерго» та 21.05.1993 в Старобільську філію обласного державного комунального теплозабезпечуючого спеціалізованого підприємства «Луганськтеплокомуненерго»;

- електрогазозварником з 01.03.2001 по 22.09.2003 в Марківській експлуатаційній дільниці Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що законодавством встановлено право органів, що призначають пенсії вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Надана позивачем довідка не може бути врахована для призначення пільгової пенсії, оскільки підприємство, яке її видало, розташоване на території, тимчасово неконтрольованій українською владою. На думку апелянта, будь-які звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані підприємствами або організаціями з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню.

Таким чином, на думку відповідача, право ОСОБА_2 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не підтверджено належними та допустимими доказами, тому рішення № 8 від 19.04.2017 є законним і не підлягає скасуванню.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Пенсійний орган у своїй апеляційній скарзі просить розглянути справу без участі представника управління.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2М.) 06 квітня 2017 року звернувся до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, пенсійний орган) із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з трудовою книжкою БТ-І № 5035122 ОСОБА_2 в період з 02.09.1987 по 28.02.2001 працював електрогазозварником в Старобільському експлуатаційному районі № 10 виробничого обєднання «Ворошиловградтеплокомуненерго», який 30.10.1987 був реорганізований в підприємство теплових мереж «Старобільськтеплокумуненерго» та 21.05.1993 в Старобільську філію обласного державного комунального теплозабезпечуючого спеціалізованого підприємства «Луганськтеплокомуненерго». З 01.03.2001 по 22.09.2003 працював електрогазозварником в Марківській експлуатаційній дільниці Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго».

Крім того, на підтвердження пільгового характеру роботи в спірні періоди позивачем надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 52 від 18.06.2014, яка видана Луганським обласним комунальним спеціалізованим теплозабезпечуючим підприємством «Луганськтеплокомуненерго», яка містить відомості, щодо:

- періодів роботи, що зараховуються до спеціального стажу;

- зайнятості ОСОБА_2 повний робочий день на підприємстві;

- професії або посади (електрогазозварник, зайнятий на різці та ручному зварюванні);

- характеру виконуваної роботи (різка ту ручне зварювання металоконструкцій);

- первинних документів за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (накази про прийняття, накази про переведення та звільнення, картка форми Т-2, особові рахунки по заробітній платі за 1987-2003 роки, техпроцес);

- не перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

Рішенням пенсійного органу № 8 від 19 квітня 2017 року відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу роботи періоди: з 02.09.1987 по 22.09.2003 у звязку з тим, що підприємство, яке видало пільгову довідку розташоване на території, тимчасово неконтрольованій українською владою; з 06.05.2007 по 03.06.2007 у звязку з відсутністю проведення атестації робочого місця.

Не погодившись із рішенням пенсійного органу та вважаючи, що він має достатньо стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Судова колегія звертає увагу на те, що позивачем при поданні адміністративного позову не заявлялась вимога щодо зарахування стажу з 06.05.2007 по 03.06.2007. Також це питання не було предметом дослідження в суді першої інстанції, таким чином колегія суддів залишає поза увагою доводи апеляційної скарги з цього приводу.

Тобто, предметом апеляційного перегляду є правомірність рішення пенсійного органу в частині не зарахування до пільгового стажу роботи позивача в період: з 02.09.1987 по 28.02.2001 та з 01.03.2001 по 22.09.2003.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. За приписами п. 3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пільговий стаж це період трудової діяльності в шкідливих, небезпечних або специфічних умовах протягом повного робочого дня. Перелік виробництв, робіт, професій, посад і показників, за якими період трудової діяльності може бути віднесений до пільгового стажу, затверджений Постановами Кабінету Міністрів України.

Додатковими критеріями, згідно з якими призначається пенсія на пільгових умовах та застосовуються Списки № 1 і № 2, є:

- відповідність записів у трудовій книжці позивача та найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення;

- документальне підтвердження виконання роботи на протязі повного робочого дня, що є необхідною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах;

- документальне підтвердження отримання пільг, доплат, додаткової відпустки за шкідливі умови праці.

Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних із виконанням певних трудових обов'язків (п. 2 Порядку № 383).

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Видавати такі довідки мають право винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що надана позивачем довідка № 52 від 18.06.2014 відповідає формальним вимогам Порядку № 637, вона підписана посадовими особами відповідного підприємства, скріплена печаткою та складена у відповідності до форми, встановленої Додатком № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Сторони не заперечують, що посада позивача відповідає встановленій п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки надані позивачем довідки містять необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах.

Той факт, що підприємство не перемістилось на підконтрольну українській владі територію, не може перешкоджати реалізації особою свого права на призначення пенсії на пільгових умовах.

За приписами ст. 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII (далі Закон № 1207-VII) на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За приписами ч. 2 ст. 9 Закону № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 статті 9 Закону № 1207-VII встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, відповідно до наведених норм закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Трудовий стаж позивач набув, працюючи в період, коли м. Луганськ знаходилось під контролем української влади, і зазначене підприємство також утворено відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були сформовані до проведення АТО і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи.

Аналізуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції зазначає, що витребування та перевірка додаткових документів, довідок є правом пенсійного органу. Тобто перекладання обовязку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Отже колегія суддів спростовує доводи апеляційної скарги з цього приводу.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 94, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Марківського районного суду Луганської області від 14 липня 2017 року в справі № 417/4154/17 за позовом ОСОБА_2 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанову Марківського районного суду Луганської області від 14 липня 2017 року в справі № 417/4154/17 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_3

ОСОБА_4