Справа № 813/2620/17
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року справа № 813/2620/17

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених на підставі п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за квітень-червень 2017 року в сумі 14533,08 грн.

Посилається на те, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Пенсійного фонду України 19.12.2003 року, витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно з п.2 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону, підлягають відшкодуванню платником страхових внесків у повному обсязі. Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій загальна сума понесених позивачем витрат, які підлягають відшкодуванню за квітень-червень 2017 року, становить 14533,08 грн. Оскільки ТОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» зазначеної суми у встановлений законодавством строк не відшкодувало, позивач звернувся до суду.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що гр.гр.Коваль В.В., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали на підприємстві та набули пільговий стаж до 01.01.1992 року, тобто до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення». А тому, на думку відповідача, у цьому випадку пільгова пенсія призначається за законодавством, що діяло раніше, і не підлягає відшкодуванню підприємством. Окрім того, особам, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12 вищевказаного Закону, знижується пропорційно до наявного стажу, відтак товариство повинно відшкодовувати лише частину витрат на виплату пенсій. Щодо призначення пільгової пенсії гр.гр.Лянгорту І.Т. та ОСОБА_3, зазначив, що така призначена вірно. Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості в розмірі 7468,63 грн.

Дослідивши документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абз.4 п.1 ст.2 цього Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»»з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (далі - список № 2).

Згідно з п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком №1, покриваються підприємствами та організаціями.

При цьому, у ч.4 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно з п.1 Постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року №1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», названий ОСОБА_3 введено в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

До набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення осіб здійснювалось відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року. Пунктом 16 даного Положення, зокрема, було визначено, за наявності якого стажу роботи та віку особи мають право на пенсію на пільгових умовах. При цьому вимоги щодо атестації робочих місць за умовами праці, згідно раніше діючого законодавства, були відсутні.

Отже, аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що особі, яка до 01 січня 1992 року (тобто до набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення») набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із списками №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, і після цієї дати не працювала на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно із ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Особі, яка до і після 01 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 05.02.2014 року (справа №К/800/33355/13).

Відтак, положення ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підміняють положення ст.13 цього ж Закону стосовно визначення кола осіб, які мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а лише вирішують питання щодо визначення необхідного стажу та віку для призначення таких пенсій. Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до п.п. «а», «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 01 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Зазначений висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 25.09.2012 року, від 17.12.2013 року (справи №21-251а12, №21-293а12, №21-453а13).

Таким чином, твердження відповідача про те, що фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій для працівників ТОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж», які включені позивачем в розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», набули стаж, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 до 01 січня 1992 року (набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення»), можуть відшкодовуватися підприємством лише за період після 01.01.1992 року, а також про те, що особам, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» знижується пропорційно до наявного стажу і підприємство повинно відшкодовувати лише частину витрат на виплату пенсій, суд вважає безпідставними.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» зареєстроване, як юридична особа, 12.02.2002 року (місцезнаходження: вул. Спортивна, 13, м. Дрогобич, Львівська область, 82100; ) та відповідно до наведених вище положень Закону є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

За період роботи на ТОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» право на пенсію на пільгових умовах на підставі п.п. «б»-»з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» набули гр.ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Вказане підтверджується копією постанови Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2017 року у справі №813/287/17, якою встановлено обставини щодо наявності у вищевказаних громадян права на пенсію за віком на пільгових умовах.

На підставі вищезазначених норм законодавства позивачем направлено відповідачу на його зареєстроване місцезнаходження розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-»з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 2017 року (*2), з лютого 2017 року, з квітня 2017 року. Вказані розрахунки отримані відповідачем 10.01.2017 року, 25.01.2017 року, 09.02.2017 року та 10.04.2017 року відповідно, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Згідно з даними цих розрахунків та розрахунку суми позовних вимог ТОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» за квітень-червень 2017 року, заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 становить 14533,08 грн. Однак, станом на 07.09.2017 року, відповідач не відшкодував управлінню ПФУ понесених ним витрат на зазначену вище суму.

Судом враховується те, що від відповідача не надходило жодних доказів сплати заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пільгової пенсії за списком №2 за квітень-червень 2017 року в сумі 14533,08 грн.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, тому 14533,08 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» (місцезнаходження: вул. Спортивна, 13, м. Дрогобич, Львівська область, 82100; ) на користь Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за квітень-червень 2017 року в сумі 14533 (чотирнадцять тисяч пятсот тридцять три) гривні 08 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.