Справа № 242/1429/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - Блохін Анатолій Андрійович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №242/1429/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 30 травня 2017 року у справі № 242/1429/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення пенсії, -

ВСТАНОВИВ :

12 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в якому, з урахуванням уточнень, просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії, зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди з 05.02.2007 року по 20.02.2008 року на ТОВ «Ремшатострой», з 04.12.2008 року по 17.10.2010 року, з 03.02.2011 року по 18.05.2011 року, з 10.06.2013 року по 31.03.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія, з 25.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.10.2011 року по 27.11.2012 року, з 01.01.2013 року по 19.02.2013 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», та до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року, з 01.02.2017 року по 12.03.2017 року на ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля»; з 03.02.1991 року по 28.04.1995 року на підприємстві Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 30 травня 2017 року у справі № 242/1429/17 позов задоволено. Рішення Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 березня 2017 року № 1409 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 за віком на пільгових умовах скасовано. Зобов'язано Селидівське об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи - з 05.02.2007 року по 20.02.2008 року у ТОВ «Ремшахтострой»; з 04.12.2008 року по 17.10.2010 року, 03.02.2011 року по 18.05.2011 року, 10.06.2013 року по 31.03.2014 року у ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»; з 25.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.10.2011 року по 27.11.2012 року, з 01.02.2013 року по 19.02.2013 року у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», за Списком № 1 період роботи з 03.02.1991 року по 01.06.1992 року на Краматорському металургійному заводі ім. Куйбишева, а до страхового стажу - з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року, з 01.02.2017 року по 12.03.2017 року на ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 87-91).

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З огляду на наведене, апелянт вважає, що він не порушував прав позивача та діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник позивача на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без участі позивача та його представника.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 13 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком (а.с.108).

Рішенням Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 березня 2017 року № 1409 відмовлено ОСОБА_2 призначенні пенсії згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років через те, що до пільгового стажу не зараховані періоди роботи:

- з 05.02.2007 року по 20.02.2008 року на ТОВ «Ремшахтострой»; - з 21.10.2008 року по 16.11.2008 року на підприємстві ТОВ «виробничо-комерційна фірма «Горизонт - 2008»; - з 11.07.2001 по 07.08.2011 року на підприємстві ВП «Шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля» з причин відсутності пільгових довідок, які підтверджують зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля або на будівництві шахт, копії наказів про атестацію робочих місць,

- з 04.12.2008 року по 17.10.2010 року, з 03.02.2011 року по 18.05.2011 року, з 10.06.2013 року по 31.03.2014 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія; з 25.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.10.2011 року по 27.11.2012 року, з 01.01.2013 року по 19.02.2013 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» оскільки підприємства не здійснювало реєстраційні дії, щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території, тому перевірити достовірність пільгових довідок не має можливості.

До страхового не зараховані періоди роботи з вересня по грудень 2002 на підприємстві ТОВ «Селко», так я та не надана підтверджуюча довідка про роботу за цей період; з 01.04.2014 по 30.06.2014, з 01.082014 по 03.10.2014 на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія, з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до Пенсійного Фонду Укркаїни за ці періоди; липень 2014 року ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія, з 01.12.2012 по 31.01.2013 на підприємстві «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», з 01.02.2017 по 12.03.2017 на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», так як відсутні сума нарахованої заробітної плати за ці періоди (ОК-5 від 13.03.2017).

В рішенні не зазначено про вирішення питання щодо зарахування за Списком № 1 період роботи з 03.02.1991 року по 28.04.1995 року на підприємстві Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева (а.с.105-106).

Колегія суддів частково не погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Трудова книжка позивача БТ-І № 9349577 містить наступні записи.

Позивач з 23.11.1990 року по 28.04.1995 року працював на підприємстві Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева слюсарем-ремонтником металургійного обладнання, вогнетнривником на гарячих роботах (а.с.111 зворотній бік - 112), що також підтверджується архівною довідкою (а.с.118 зворотній бік)

з 05.02.2007 року по 20.02.2008 року працював на підприємстві ТОВ «Ремшахтострой» у якості прохідника підземного з повним робочим днем у шахті (а.с.114)

з 04.12.2008 року по 17.10.2010 року працював у ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» у якості підземного прохідника 5-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах (а.са.114 зворотній бік - 115),

з 25.10.2010 року по 24.12.2010 року, працював на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» в якості прохідника 5го розряду з повним робочим днем на підземних роботах (а.с.115).

з 03.02.2011 року по 18.05.2011 року працював на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» у якості підземного прохідника 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах (а.с.115),

з 10.10.2011 року по 19.02.2013 року, працював на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» в якості прохідника 5го розряду з повним робочим днем на підземних роботах (а.с.115 зворотній бік - 116).

з 10.06.2013 року по 31.03.2014 року працював на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» у якості підземного прохідника 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах (а.с. 116);

з 10.10.2011 року по 19.02.2013 року, працював на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» в якості прохідника 5го розряду з повним робочим днем на підземних роботах (а.с.115 зворотній бік - 116).

з 01.11.2015 року по теперішній час ( 03.04.2017 року) працював на підприємстві ВП шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» підземним гірничим робітником з повним робочим днем в шахті (а.с.116 зворотній бік).

Колегія суддів зазначає, що періоди з 23.11.1990 року по 28.04.1995 року, з 05.02.2007 року по 20.02.2008 року, з 04.12.2008 року по 17.10.2010 року, з 25.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 03.02.2011 року по 18.05.2011 року, з 10.10.2011 року по 19.02.2013 року, з 10.06.2013 року по 31.03.2014 року, з 10.10.2011 року по 19.02.2013 року, з 01.11.2015 року по теперішній час (03.04.2017 року) відображені у трудовій книжці позивача, які були внесені відповідно до діючого законодавства та в період, засвідчені відповідними печатками, коли на території їх розміщення діяли органи державної влади, ніяких дефектів записів трудова книжка не містить.

Щодо не зарахування періодів роботи позивача - з 05.02.2007 року по 20.02.2008 року на ТОВ «Ремшахтострой»; - з 21.10.2008 року по 16.11.2008 року на підприємстві ТОВ «виробничо-комерційна фірма «Горизонт - 2008»; - з 11.07.2001 по 07.08.2011 року на підприємстві ВП «Шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля» з причин відсутності пільгових довідок, які підтверджують зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля або на будівництві шахт, копії наказів про атестацію робочих місць колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788 особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 101 Закону № 1788 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 21-183а13, № 21-51а15 від 10.03.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на викладене у відповідача не було підстав зарахувати до пільгового стажу періоди роботи позивача - з 05.02.2007 року по 20.02.2008 року на ТОВ «Ремшахтострой»; - з 21.10.2008 року по 16.11.2008 року на підприємстві ТОВ «виробничо-комерційна фірма «Горизонт - 2008»; - з 11.07.2001 по 07.08.2011 року на підприємстві ВП «Шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля». Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з підстав відсутності пільгових довідок, які підтверджують зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля або на будівництві шахт, відсутності копій наказів про атестацію робочих місць.

Щодо не зарахування періодів роботи позивача - з 04.12.2008 року по 17.10.2010 року, з 03.02.2011 року по 18.05.2011 року, з 10.06.2013 року по 31.03.2014 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія; з 25.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.10.2011 року по 27.11.2012 року, з 01.01.2013 року по 19.02.2013 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» оскільки підприємства не здійснювало реєстраційні дії, щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території, тому перевірити достовірність пільгових довідок не має можливості колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

За приписами ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території міст Донецької області.

Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з вересня по грудень 2002 на підприємстві ТОВ «Селко», так я та не надана підтверджуюча довідка про роботу за цей період; з 01.04.2014 по 30.06.2014, з 01.082014 по 03.10.2014 на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія, з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до Пенсійного Фонду Укркаїни за ці періоди; липень 2014 року ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія, з 01.12.2012 по 31.01.2013 на підприємстві «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», з 01.02.2017 по 12.03.2017 на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», так як відсутні сума нарахованої заробітної плати за ці періоди (ОК-5 від 13.03.2017).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1, 10 статті 20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 12 статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Тобто, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Згідно довідки ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» № 8-711 №03.04.2017 року ОСОБА_2 працює з 15.10.2014 року по теперішній час на підприємстві. За період роботи з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року з його заробітної плати проводяться щомісячно утримувались єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України. Станом на 31.03.2017 року єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України з листопада 2015 року по грудень 2015 року перерахований в повному обсязі (а.с.9).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що період роботи з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» слід зарахувати до стажу роботи позивача, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п'ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 41/26486 чинного на час виникнення спірних відносин), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ і їх основними завданнями є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 далі - Порядок 22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 2 Порядку 22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до пункту 3.3 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно з підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з підпунктом 4.2 пункту 4 Порядку 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України ( підпункт 4.3 пункту 4 Порядку 22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 Порядку 22-1).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач при розгляді заяви позивачки від 13 березня 2017 року порушив вищезазначені приписи Порядку 22-1.

Своє рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, відповідач взагалі не мотивував в частині періоду роботи позивача з 03.02.1991 року по 28.04.1995 року на підприємстві Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що прийняте відповідачем рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, не можна вважати таким яке прийнято на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів та у відповідності до приписів Порядку 21-1.

Колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення суб'єкт владних повноважень діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені вищезазначеними нормами Законів, Постанов Кабінету Міністрів та Порядку 21-1 чим порушив права та законні інтереси позивача.

Зазначену обставину не врахував суд першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати. Постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнати протиправними дії Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 Скасувати рішення Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 березня 2017 року № 1409 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_2 від 13 березня 2017 року про призначення пенсії за віком. Також колегія вважає, що відповідачу при розгляді заяви позивача про призначення пенсії слід зарахувати, крім іншого, до пільгового стажу періоди роботи: - з 04.12.2008 року по 17.10.2010 року, з 03.02.2011 року по 18.05.2011 року, з 10.06.2013 року по 31.03.2014 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія; з 25.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.10.2011 року по 27.11.2012 року, з 01.01.2013 року по 19.02.2013 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

За правилами частини шостої статті 94 КАС якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 94 КАС).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 здійснив витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн. , що підтверджується квитанцією (а.с.2).

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначеною нормою закону відповідач не звільнений від обов'язку відшкодування судових витрат понесених позивачем на користь якого ухвалено судове рішення та який не є суб'єктом владних повноважень.

З огляду на викладене, враховуючи, що позовні вимоги позивача судом задоволені частково, суд присуджує на користь позивача з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 450 грн.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись статями 122-1, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 30 травня 2017 року у справі № 242/1429/17 - задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 30 травня 2017 року у справі № 242/1429/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 та скасувати рішення Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 березня 2017 року № 1409 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_2 від 13 березня 2017 року про призначення пенсії за віком відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1 з визначенням питання, крім іншого, щодо періоду роботи ОСОБА_2 з 03.02.1991 року по 28.04.1995 року на підприємстві Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева.

Зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_2, крім іншого, періоди роботи: - з 04.12.2008 року по 17.10.2010 року, з 03.02.2011 року по 18.05.2011 року, з 10.06.2013 року по 31.03.2014 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія; з 25.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.10.2011 року по 27.11.2012 року, з 01.01.2013 року по 19.02.2013 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

В задоволені решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 450 (чотириста п'ятдесят) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок