Справа № 307/1685/17
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1685/17
Провадження № 2-а/307/61/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до взводу № 3 роти реагування патрульної поліції роти особливого призначення ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до взводу № 3 роти реагування патрульної поліції роти особливого призначення ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови. В позовній заяві зазначив, що постановою молодшого інспектора взводу № 3 роти реагування патрульної поліції роти особливого призначення ГУНП в Закарпатській області Поповича І.І. серії БР №989909 від 30.06.2017 р. її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Її було визнано винною і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 30 червня 2017 року о 11 год. 25 хв. на автомобільній дорозі Мукачево-Рогатин-Львів, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухалася по крайній лівій полосі чим порушила вимоги п.11.5. ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Посадовою особою відповідача відносно неї протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Вважає, що її було притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, у зв'язку з чим винесена відповідачем постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною, необґрунтованою та підлягає визнанню протиправною та скасуванню, виходячи з наступних підстав:

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачене відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.11.5. ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Поряд з цим, нею не було допущено порушень правил дорожнього руху, зокрема п.11.5. ПДР України, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно неї було складені безпідставно.

30 червня 2017 року близько 11 год. 25 хв. вона рухалася на автомобілі НОМЕР_1 на ділянці автомобільної дороги Мукачево-Рогатин-Київ у напрямку м. Ужгород. Під час руху керований нею автомобіль було зупинено поліцейським, який знаходився на узбіччі проїзної частини. Після зупинки поліцейський повідомив її, що нею було порушено правила дорожнього руху, оскільки вона рухалася по крайній лівій смузі на ділянці дороги, яка має дві смуги для руху в одному напрямку. На це вона пояснила поліцейському, що виїхала на крайню ліву смугу, оскільки права смуга була зайнята транспортним засобом, що рухався з нею у попутному напрямку, і вона змушена була для здійснення маневру обгону вказаного транспортного засобу змінити напрямок руху і перестроїтися з правої смуги на ліву смугу, і по закінченні обгону вона одразу ж повернулася на праву смугу руху. Аналогічні пояснення у письмовому вигляді нею були викладені також у тексті постанови у справі про адміністративні правопорушення, проте також поліцейським до уваги взяті не були. Проте посадовою особою відповідача її пояснення та доводи до уваги взяті не були. Також вона зажадала від посадової особи надання доказів вчинення нею порушення правил дорожнього руху, таких як фото, відео фіксація правопорушення, показання свідків і т.д., однак поліцейським такі докази надані не були.

Виходячи з цього, висновок посадової особи, що винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення, про те, що нею було здійснено порушення п.11.5 ПДР України є безпідставним і суперечить фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посадовою особою відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення зазначених вимог не дотримано, не з'ясовані обставини, передбачені у ст.280 КУпАП.

Частинами 2,3 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Винесена відносно неї постанова по справі про адміністративне правопорушення зазначеним вимогам не відповідає, оскільки не містить всіх даних, передбачених нормою закону, зокрема опису всіх обставин справи, посилання на технічних засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Також посадовою особою відповідача було порушено встановлений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Оскаржувана постанова винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Стаття 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, відповідно до частини першої цієї статті протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначає, що згідно ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення мною оспорювалося порушення правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті, за які накладаються адміністративні стягнення, зокрема порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно, на ці правовідносини не поширюється положення частини 4 статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої цієї статті протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов'язково повинен складатися протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженою на те особою без складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призвело до порушення моїх прав, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Під час винесення оскаржуваної постанови посадовою особою відповідача, вона вказувала на те, що бажає реалізувати свої права, в тому числі на подання доказів, на користування правовою допомогою, однак її твердження з цього приводу до уваги взяті не були, у реалізації її прав було відмовлено.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить жодних доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про вчинення нею адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Порушення порядку і процедури притягнення мене до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 032729 від 20.10.2010 р. За таких обставин, постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та упередженою, у зв'язку з чим підлягає визнанню протиправною та скасуванню. Пунктами 7,9 частини 1 статті 3 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Тому просить суд винести постанову суду, якою визнати протиправною і скасувати постанову молодшого інспектора взводу №3 роти реагування патрульної поліції роти особливого призначення ГУНП в Закарпатській області Поповича І.І. серії БР №989909 від 30.06.2017р., згідно якої її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду завяу в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просиьть їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 128 КАС України розглянув справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 128 КАС України розглянув справу у його відсутності.

У зв'язку з неявкою сторін, на підставі ст. 41 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови молодшого інспектора взводу № 3 роти реагування патрульної поліції роти особливого призначення ГУНП в Закарпатській області Поповича І.І. серії БР №989909 від 30.06.2017 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що вона 30 червня 2017 року о 11 год. 25 хв. на автомобільній дорозі Мукачево-Рогатин-Львів, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухалася по крайній лівій полосі чим порушила вимоги п.11.5. ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Інспектором взводу № 3 відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не складав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ст. 258 КУпАП передбачає випадки коли адміністративний протокол не складається, зокрема у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі..

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами( посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти проток про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, із дослідженої оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 оспорила допущене порушення і адміністративне стягнення при складанні постанови, зазначивши свої заперечення у оскаржуваній постанові. Таким чином Інспектором взводу № 3 у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Ці вимоги Закону інспекторм не дотримані, узвязку з чим не було зясовано всіх обставин справи та прийнято пердчасне рішення про винність ОСОБА_1 увчиненні правопрушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Згідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

А згідно до ст. 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити визнавши протиправною і скасувати постанову молодшого інспектора взводу №3 роти реагування патрульної поліції роти особливого призначення ГУНП в Закарпатській області Поповича І.І. серії БР №989909 від 30.06.2017р., згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 71, 128, 159 - 163 КАС України, ст.ст.122 ч.3, 258, 280, 293 ч.1 п.1 КУпАП , суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову молодшого інспектора взводу №3 роти реагування патрульної поліції роти особливого призначення ГУНП в Закарпатській області Поповича І.І. серії БР №989909 від 30.06.2017р., згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Чопик