Справа № 705/2618/17
Суддя: Мазуренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2618/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції м.Ужгорода та м. Мукачева, про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 16.06.2017 року серії АР № 238789 та визнання дій інспектора патрульної поліції батальйону патрульної поліції м. Ужгорода та м. Мукачева незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до батальйону патрульної поліції м .Ужгорода та м. Мукачева, про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 16.06.2017 року серії АР № 238789 та визнання дій інспектора патрульної поліції батальйону патрульної поліції м. Ужгорода та м. Мукачева незаконними. В позові він вказує, що 16.06.2017 року близько 10 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Мерседес Бенз», д.н.з. НОМЕР_1, на 717 км автомобільної дороги Київ-Чоп був зупинений інспектором батальйону патрульної поліції м.Ужгорода та м. Мукачева лейтенантом поліції Рунзак І.В., який заявив, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 1.1.а ПДР України, а також запропонував йому надати посвідчення водія та документи. В позові зазначає, що в постанові про адміністративне правопорушення від 16.06.2017 року серії АР № 238789, який склав інспектор патрульної поліції, було зазначено, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.п. 1.1.а ПДР України, та керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 8.5 та п. 1.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбаченні ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 121 КУпАП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач не погодився з твердженнями працівників патрульної поліції, про що повідомив останнім. Позивач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки при її складанні було порушено його право на захист, до протоколу про адміністративне правопорушення не включено прізвища свідків. Просить визнати постанову протиправною та скасувати її.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, - не з'явився. Однак, на адресу суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача - Батальйону патрульної поліції м.Ужгорода та м. Мукачева лейтенант поліції Рунзак І.В. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, у встановленому законом порядку.

24.07.2017р. за вх.. № 15182 представником Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП лейтенантом поліції Галас Ю.М. до Уманського міськрайонного суду було подано заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 В запереченні представник зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 238789 від 16.06.2017 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі М-06 «Київ-Чоп», перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки «1.1» та керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п.8.5.1 та п.2.1а, ПДР. Зазначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Водій ОСОБА_1 перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки «1.1» та був помічений інспектором під час патрулювання, на що було відповідно відредаговано. Вказував, що винесена постанова є обґрунтованою та винесеною відповідно до вимог чинного законодавства. Доводи позивача про те, що йому не було роз'яснено його права є безпідставними, оскільки права, передбачені ст. 268 КУпАП йому інспектором були роз'ясненні. Протокол у даному випадку не складався, а бланк постанови не містить відповідної графи для запису свідків. В заперечені зазначив, що інспектор діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпаП та іншими нормативно-правовими актами. Тому просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Згідно вимог ч.2 п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором батальйону патрульної поліції м .Ужгорода та м. Мукачева лейтенантом поліції Рунзак І.В. 16.06.2017 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності. В постанові вказано, що ОСОБА_1, 16.06.2017 року о 10 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп, 717 км, здійснюючи обгін пересік суцільну дорожню розмітку, та керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі - 425,00 грн.

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Ч. 1 п. 1, 2, 3 та 8 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із рішенням КСУ від 26.05.2016 р. № 5-рп/2015 «Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, ч. 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як передбачено ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі без поважних причин не надасть доказів на пропозицію суду для підтвердження обставин на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача. На переконання суду, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 238789 від 16.06.2017року суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП.

Так, у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.ст. 1,3, ч. 2 ст. 19, ст.ст. 21 Конституції України, ст. 287-289, 291, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 3, 17, 19,71, 112, 128, 158, 159, 160-163 КАС України, суд -

П ОС Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 238789 від 16 червня 2017 року, що винесена інспектором батальйону патрульної поліції м.Ужгорода та м. Мукачева лейтенантом поліції Рунзак І.В., щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 42 5,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя Ю.В. Мазуренко