Справа № 822/1190/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1190/17

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

05 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Кам'янець-Подільського публічного акціонерного товариства "Гіпсовик" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2017 Кам'янець-Подільське публічне акціонерне товариство "Гіпсовик" звернулось до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено з матеріалів справи, в період з 23.01.2017 року по 03.03.2017 року відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Кам'янець-Подільського публічного акціонерного товариства "Гіпсовик", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року.

За результатами перевірки складено акт №0234/22-01-14-01/22986119 від 13.03.2017 "Про результати проведеної документальної планової виїзної перевірки Кам'янець-Подільського публічного акціонерного товариства "Гіпсовик", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2016.

Позивач не погоджуючись з висновками акта перевірки подав 21.03.2017 року заперечення до ДФС у Хмельницькій області, за результатами чого заперечення Кам'янець-Подільського публічного акціонерного товариства "Гіпсовик" залишені без задоволення.

На підставі акта перевірки податковим органом 04.04.2017 року були прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 340 грн.;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 340 грн.;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 340 грн.;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 170 грн.;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 170 грн.;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 340 грн.;

- № про визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 3850,20 грн., у т.ч. за основним платежем - 3080,16 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 770,04 грн.;

- № про визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 4084,88 грн., у т.ч. за основним платежем - 3267,90 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 816,98 грн.;

- № про визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 12989,83 грн., у т.ч. за основним платежем - 10391,86 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2597,97 грн.;

- № про визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 140,55 грн., у т.ч. за основним платежем - 112,44 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 28,11 грн.;

- № про визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 124,24 грн., у т.ч. за основним платежем - 99,39 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 24,85 грн.;

- № про визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 259,93 грн., у т.ч. за основним платежем - 207,94 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 51,99 грн.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Щодо податкових повідомлень - рішень: №№, , , , , від 04.04.2017 року про визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено ст. 266 ПК України.

Відповідно до ст. 266 п. 266.1 п.п. 266.1.1 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У підпункті 266.2.2 вищевказаної статті наведено перелік об'єктів нерухомості податок на яких не сплачується.

За змістом п.п. "є" п.п. 266.2.2. п. 266.2 ст. 266 ПК України не віднесено до об'єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Враховуючи зміст наведеної норми, погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний підпункт не містить виключного переліку будівель, які відносяться до будівель промисловості.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Податковий кодекс України не містить тлумачення терміну "будівлі промисловості", що використовується в пп. "є" п.п. 266.2.2 ст. 266 ПК України. Не наведено такого тлумачення і іншими нормативними актами, що діють в Україні.

Державна фіскальна служба України у листі від 09.06.2015, № 11999/6/99-99-19-01-01-15 "Про надання роз'яснення проблемних питань, що виникають у процесі практичного застосування податкового законодавства" зазначає, що з метою з'ясування належності об'єктів нежитлової нерухомості до будівель промисловості необхідно враховувати рішення сільських, селищних, міських рад щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та ДК 018-2000.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилається на "Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000" (далі ДК 018-2000), затверджений наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507 та Національний класифікатор України ДК 00962010, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №530 від 29 листопада 2010.

Проте, відповідно до п. 1 ДК 018-2000, Державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації. Класифікатор розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.98 р. N 971 "Про Програму реформування державної статистики на період до 2002 року".

ДК БС призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб'єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

Використання ДК БС забезпечує умови для вирішення таких завдань:

- виконання комплексу облікових функцій щодо будівельної діяльності в рамках робіт з державної статистики, включаючи статистику цін на будівельну продукцію; проведення робіт з перепису, оцінки та переоцінки вартості і стану будівель та споруд; проведення зіставлення національних статистичних даних щодо продукції будівництва з даними Статистичної комісії Європейського Союзу (Євростату) та ООН; проведення соціологічних досліджень з питань будівництва, забезпечення житлом і різними послугами населення України; розроблення аналітичних показників та прогнозування інвестицій в економіку України.

Згідно з ДК 018-2000 до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) належить клас "Будівлі промислові" (код 1251), який включає криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням

Група "Будівлі промислові та склади" (код 125) включає клас "Будівлі промислові" (код 1251) та дев'ять підкласів.

При цьому, відповідач безпідставно ототожнює поняття будівель промисловості з поняттям будівель промислових. Класифікатор використовує поняття будівель промислових, а ст. 266 ПК України передбачено звільнення від оподаткування будівель промисловості.

Як встановлено та зафіксовано актом перевірки №0234/22-01-14-01/22986119 від 13.03.2017, відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ №714682, основним видом діяльності Кам'янець-Подільського публічного акціонерного товариства "Гіпсовик" є виробництво вапна та гіпсових сумішей.

Тобто, Кам'янець-Подільське публічне акціонерне товариство "Гіпсовик" є промисловим підприємством.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності позивача перебувають наступні об'єкти нежитлової нерухомості:

- комплекс, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, пров. Індустріальний, буд. 1, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №285061 від 27.07.2007;

- комплекс, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський район, село Кудринці, вул. Заводська, 1, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №249861 від 03.03.2007;

- комплекс, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський район, село Гринчук, вул. Терешкової, 1, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №249825 від 06.02.2007;

- комплекс по видобуванню та переробці вапняку для цукрової промисловості, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський район, село Колодіївка, вул. Центральна (Радянська), 2, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №967768 від 04.10.2011;

- приміщення дробарно-сортувального комплексу, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський район, с./рада Слобідсько-Рихтівська, "Ваганів" урочище, вул. Польова, 1, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №952792 від 14.04.2011.

Згідно висновків акта перевірки, у 2015 - 2016 роках загальна площа об'єкта нежитлової нерухомості, яка підлягала оподаткуванню становила 10195,0 кв.м.

Відповідно до 1-3 ст. 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

Права на земельну ділянку та інші об'єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Підприємство або його частина можуть бути об'єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Колегія суддів зазначає, що висновок відповідача, яким зміст поняття "будівлі промисловості" обмежено лише промисловими та складськими будівлями, тобто лише тими, що використовуються для виробництва та зберігання продукції, зберігання матеріалів є неправомірними. Будівлі, які не задіяні безпосередньо для виготовлення продукції, використовуються позивачем для розміщення персоналу та обладнання, необхідного для адміністративного, побутового, транспортного забезпечення, виконання інших функцій, необхідних для забезпечення роботи підприємства.

Будь-яких доказів використання позивачем приміщень, розташованих на території товариства для цілей не пов'язаних з роботою підприємства відповідачем не надано.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що будівлі, як виробничі, так і адміністративні й допоміжні, що входять до складу майнового комплексу та використовуються для цілей забезпечення його діяльності необхідно відносити до будівель промисловості в розумінні п.п "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, що дає підстави для висновку, що придбані позивачем нежилі приміщення підпадають під визначення "будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача не було правових підстав для визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому податкові повідомлення - рішення №№, , , , , від 04.04.2017 року підлягають скасуванню.

Щодо податкових повідомлень рішень №№, , , , , від 04.04.2017, відповідно до яких до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції за неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, колегія суддів зазначає слідуюче.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, в порушення пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України Кам'янець-Подільське публічне акціонерне товариство "Гіпсовик" не подавало податкових декларацій податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 - 2016 роки.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Враховуючи те, що зазначені в акті перевірки будівлі (нерухоме майно) є будівлями промисловості та у відповідності до п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України не підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно, тому колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що застосування штрафних (фінансових) санкцій за неподання декларацій з даного податку є неправомірним, у заязку з чим податкові повідомлення-рішення №№, , , , , від 04.04.2017 є протиправними та підлягають скасуванню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У зв'язку з вищезазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.