Справа № 335/8254/17
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8254/17 2-а/335/381/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобов'язання поновити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом про зобов'язання суб'єкта владних повноважень поновити виплату пенсії, в зазначив, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м Запоріжжя, де отримував пенсію у встановленому законодавством порядку. В 2011 році у зв'язку з продажем квартири його було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 Наразі позивач мешкає в країні Ізраїль, і виплату пенсії було припинено.

15 липня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою про відновлення виплати пенсії, однак листом від 29.07.2016 № 196/П-9 було відмовлено у поновленні виплати пенсії у зв'язку з тим, що він не маю реєстрації місця проживання в Україні. При цьому рішення про відмову в поновленні виплати пенсії У ГІФУ в Орджонікідзевському (Вознесенівському) районі м. Запоріжжя не приймалось.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року по справі № 335/13189/16-а було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного району м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року, постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року - скасовано та постановлено нову, якою протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя щодо не розгляду та неприйняття рішення за заявою поновлення виплати пенсії, подану ОСОБА_1 15 липня 2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року та зобов'язано управління Пенсійною фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя розглянути заяву про поновлення виплати пенсії, подану ОСОБА_1 15 липня 2016 року та прийняти рішення, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року.

З даного приводу позивач 25 квітня 2017 року на адресу Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя направляв заяву про виконання постанови суду. Згідно листа від 11 травня 2017 року № 58/П-9, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя розглянуло мою заяву та прийняло рішення від 26.04.2017 № 8-175829/05, яким йому було відмовлено в поновленні виплати пенсії та вказане рішення направлене позивачу на адресу: АДРЕСА_2

Проте на його адресу до 22 червня 2017 року вказане рішення не приходило.

22 червня 2017 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про направлення вказаного рішення на адресу представника. Таким чином, рішення Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 26.04.2017 № 8-175829/05 представником було отримано 11 липня 2017 року.

З рішенням Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя не згоден і просить суд визнати незаконним рішення Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 26.04.2017 № 8-175829/05 щодо відмови в поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов'язати Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з дати припинення її виплати.

Представник відповідача надано письмові заперечення проти позову, в яких вказується, що рішення є правомірним, оскільки прийнято з урахуванням положень, а тому просить у позові відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, де і отримував пенсію у встановленому законодавством порядку, з 24.04.2001 року.

З 01.07.2016 року виплату пенсії було припинено у зв'язку з неотриманням відповідачем пенсії протягом 6 місяців підряд.

Відповідно до довідки відповідача №175829 від 13 грудня 2016 року виплата пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року на загальну суму 7865,92 грн. здійснювалась через відділення зв'язку №91 Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» та не отримана пенсіонером, відповідно до відомостей на виплату пенсій за цей період.

15 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління та подав заяву, в якій просив повідомити причини припинення виплати пенсії, поновити виплату пенсії. Управлінням листом від 29 липня 2016 року/ повідомлено, що у позивача відсутні документи, що засвідчують місце проживання (реєстрації) в Україні з посиланням на відомості адресно - довідкового бюро про зняття позивача з реєстрації у 2011 році, у зв'язку з чим було роз'яснено, що для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутися особисто до управління. Не погодившись з рішенням управління, позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання незаконних дій щодо відмови у поновленні виплати пенсії та зобов'язання поновити виплату пенсії з дати припинення її виплати.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій, просив суд скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року по справі №335/13189/16-а було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року - скасовано та постановлено нову, якою визнано протиправною бездіяльність управління пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя щодо не розгляду т неприйняття рішення за заявою про поновлення виплати пенсії, подану ОСОБА_1 15 липня 2016 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язано відповідача розглянути заяву про поновлення виплати пенсії, подану ОСОБА_1 15 липня 2016 року та прийняти рішення, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

З даного приводу позивач 25 квітня 2017 року на адресу Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя направив заяву про виконання постанови суду. Згідно з листа від 11 травня 217 року №58/П-9, Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя розглянуло заяву позивача та прийнято рішення від 26.04.2017 №8-175829/05, яким було відмовлено в поновленні виплати пенсії. Зазначене рішення було направлене на адресу: 70417, Запорізька область, Запорізький район, с.Сонячне, вул.Вавилова,556.

ОСОБА_1 було відмовлено у поновлені виплати пенсії відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в зв'язку з відсутністю необхідних документів, передбачених п. 2.11 розділу її „Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року пункт 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п.2 ч.1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Після прийняття даного рішення Конституційного Суду України і на теперішній час інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, не прийнято.

Крім того, ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

ОСОБА_1, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача поновити виплату належної позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач просить зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії, починаючи з 01.07.2016 року.

Відповідно до ст.ст.99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Про порушення свого права позивач знав з моменту припинення йому виплати такої пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 1 ст. 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, що бере участь у справі.

Позивач в адміністративному позові зазначає про поважність пропуску строку звернення до суду із даними позовом, зазначаючи, що оскаржував дії відповідача з предмету поновлення пенсії з липня 2016 року і тільки 11 липня 2017 року отримав рішення ЦОУПФУ м. Запоріжжя від 26.04.2017 року про відмову у поновленні виплати пенсії.

Як вбачається із матеріалів справи, після припинення виплати пенсії 01.07.2016, із заявою про поновлення виплати пенсії позивач до пенсійного органу звернувся 15.07.2016 та отримавши листа з відмовою в поновлені виплати пенсії, оскаржив його до суду 02.12.2016 року. Постановою суду апеляційної інстанції від 23.03.2017 року його позовні вимоги задоволені частково і тільки 11 липня 2017 року позивач отримав рішення ЦОУПФУ м. Запоріжжя від 26.04.2017 року щодо відмови у поновленні виплати пенсії, а з даним позовом звернувся 14.07.2017 року, а відтак, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 2, 18, 70 -71, 99, 122, 138, 158-163, 167,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом.

Позов задовольнити .

Визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови поновити ОСОБА_1 пенсію за віком.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком, починаючи з 01.07.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 гривню за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Ю.В. Геєць