Справа № 445/968/17
Суддя: Пилип'як П. В.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/968/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2017 Золочівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пилип`яка П. В.,

при секретарі Мацайло О.М.

представника позивача Кравчука З.В.

представника відповідача Сеньків О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області (далі Управління соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області), в якому просив:

- визнати неправомірними дії Управління соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, згідно заяви від 04 травня 2017 року;

- зобов`язати Управління соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області призначити та виплатити йому, ОСОБА_1 , щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 04 травня 2017 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , уродженець м.Артемівськ Перевальського району Луганської області, є внутрішньо переміщеною особою і знаходиться на відповідному обліку в Управлінні соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області. 04.05.2017 року він звернувся до відповідача про призначення державної адресної грошової допомоги йому як внутрішньо переміщеній особі на наступний шестимісячний строк. Зазначає, що листом від 10.05.2017 року відповідач відмовив у призначенні зазначеної допомоги на підставі п.3, п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений Постановою КМ України від 01.10.2014 року №505 (далі Порядок №505). Також стверджує, що звернувся до відповідача не про поновлення призначеної допомоги, виплата якої була припинена, а про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний строк; тому посилання відповідача на порушення ним пунктів 7, 12 Порядку №505 і відмова призначити йому таку допомогу є безпідставною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав. Суду пояснив, що має статус внутрішньо переміщеної особи, проживає з дружиною у с.Ремезівці Золочівського району Львівської області з березня 2015 року і в період з 24 березня 2015 року по 23 липня 2015 року отримував допомогу, проте виплата була припинена, оскільки він у визначений строк не працевлаштувався. Позивач працевлаштувався у серпні 2015 року і по теперішній час проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , м. Золочів Львівської області і вважає, що зазначену вище виплату необхідно призначити на наступний шестимісячний строк.

Представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача подав заперечення проти адміністративного позову, в яких стверджує, що 04.05.2017 року позивач звернувся в Управління соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області із зверненням про призначення державної адресної допомоги для покриття витрат на проживання як внутрішньо переміщеній особі на наступний шестимісячний строк, яке було розглянуте відповідачем згідно Закону України «Про звернення громадян» та надано відповідне роз`яснення згідно законодавства. Тому твердження позивача про відмову в наданні зазначеної допомоги не відповідає дійсності, оскільки заяви для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від нього не надходило, звернення до контакт-центру уповноваженого банку за фактичним місцем проживання не було. А відтак, заявлені позивачем позовні вимоги є передчасними.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши фактичні оставини справи та оцінивши докази по справі суд встановив неаступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , уродженець м.Артемівськ Перевальського району Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичною адресою проживання на даний час є: АДРЕСА_2 .

Позивач, як внутрішньо переміщена особа взятий на облік Управлінням соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області 24 березня 2015 року. Щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, позивач отримував з 24.03.2015 року по 23.05.2015 року в сумі 442 грн. та з 24.05.2015 року по 23.07.2015 року в сумі 221 грн.

Надалі вказані виплати були припинені, оскільки позивач не працевлаштувався.

Твердження позивача про факт повідомлення відповідача у місячний строк про поступлення на військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 не заслуговує на увагу, оскільки у матеріалах справи відсутні докази такого повідомлення.

Згідно довідки №424 від 26.04.2017 року, виданої командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 , позивач з 21.08.2015 року по теперішній час проходить військову службу у військові частині польова пошта НОМЕР_1 , м.Золочів Львівської області.

04.05.2017 року позивач звернувся до відповідача із зверненням про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання як внутрішньо переміщеній особі на наступний шестимісячний строк. Крім того, у вказаному зверненні позивач також просив роз`яснити підстави припинення вказаної вище виплати.

У відповідь Управління соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області листом від 10.05.2017 року №1316 повідомило позивача, зокрема, про те, що відповідно до пункту 7 Порядку №505 особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.
Таким чином, відповідачем було надано відповідь на запит щодо підстав припинення виплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання як внутрішньо переміщеній особі.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону - переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п. 3 Порядку №505 грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:

для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї);

для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Таким чином, аналіз вищезазначених норм свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 Порядку №505 призначається в подальшому на загальних засадах. Тобто, особа працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи не позбавлена права на отримання грошової допомоги у порядку, передбаченому п.5 Порядком №505.

Так, відповідно до п.5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги:

прізвище, ім`я та по батькові;
число, місяць, рік народження;
серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, або документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус;
реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті);
зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування);
наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;
інформація про наявність житла, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції;
наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;
місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.
До заяви додаються копія довідки з військової частини про залучення до проведення антитерористичної операції (для військовослужбовців із числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції), копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім`ї, письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім`ї в установі уповноваженого банку. У разі наявності житла, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, додаються копія довідки з військової частини про залучення до проведення антитерористичної операції (для військовослужбовців із числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції), копія відповідного акта технічного стану.
Суд звертає увагу на те, що позивачем не вчинено передбачених п.5 Порядку №505 дій для отримання грошової допомоги. А відповідачем не приймалось рішення про призначення грошової допомоги або про відмову у її призначенні відповідно до вимог п.8 Порядку №505. В даному випадку, наявність звернення позивача в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян", не дає правових підстав для призначення та виплати позивачу щомісячної адресної грошової допомоги для покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Суд вважає передчасним звернення позивача до суду із вказаним позовом, оскільки в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Однак, в даному випадку право позивача на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання не було порушено, оскільки позивач не звертався із відповідною заявою про призначення такої допомоги до Управління соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області і цей орган відповідно до вимог Порядку №505 не приймав рішення про відмову в призначенні йому допомоги.

Отже, за відсутності звернення позивача до Управління соцзахисту населення Золочівської РДА Львівської області із заявою про призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та відсутності рішення щодо вирішення такої заяви, позивач передчасно звернувся до суду з вказаними позовними вимогами.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин та виходячи з аналізу наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.5 ст.94 КАС України судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст.11, 17, 18, 71, 159, 161-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

СуддяП. В. Пилип`як