Справа № 336/1951/17
Суддя: Наумов О. О.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/1951/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

Головуючого судді: Наумова О.О.,

при секретарі: Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Скороходової Юлії Андріївни про скасування постанови, -

ВСТАНОВИИВ:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 20 березня 2017 року серії АР №160542, винесеної поліцейським роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя ДПП лейтенантом поліції Скороходовою Ю.А., про притягнення останнього до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП України.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що згідно оскаржуваної постанови він начеб то 20.03.2017 року близько 20-10 години керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Запоріжжя по вул. Перемоги буд.4, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України, та в подальшому після зупинки поліцейськими не пред'явив для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 «а» ПДР України.

Відповідачем було винесено постанову від 20 березня 2017 року серії АР №160542 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення вищевказаних правопорушень.

З даною постановою позивач не згоден, вказує, що відсутні будь-які докази вчинення ним вказаного правопорушення. Також зазначає, що поліцейським докази на підтвердження зазначених обставин викладених в постанові зібрані всупереч вимогам ст.251 КУпАП не були. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також зазначає, що в порушення Конституції України вимог КУпАП винесена вказана постанова чим порушені його права, та не враховані всі обставини які підлягають з'ясуванню при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, та в подальшому надав заяву в якій зазначив, що позов повністю підтримує з наведених у ньому підстав, просив його задовольнити. Розгляд позову провести без його участі.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, до суду не з'явився. Надав заперечення проти позову та диск до заперечень, на підтвердження законності своїх дій, та в подальшому заяву про розгляд справи без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пункту 33.3 Правил дорожнього руху вказано - заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Судом встановлено, що 20 березня 2017 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР №160542, винесеної інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя ДПП лейтенантом поліції Скороходовою Ю.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він близько 20-10 години керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Запоріжжя по вул. Перемоги буд.4, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України та за ч. 1 ст.126 КпАП України, зокрема за те, що в подальшому після зупинки поліцейськими не пред'явив для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 «а» ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «про Національну поліцію» зупинення транспортного засобу: Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі - якщо водій порушив Правила Дорожнього руху.

З боку відповідача будь-які докази в обґрунтування правомірності зупинки позивача ОСОБА_1 20.03.2017 року у зв'язку з проїздом перехрестя по вул. Перемоги буд.4 в м.Запоріжжя на заборонений червоний сигнал світлофора не надано.

Наданий суду диск з начебто зафіксованими подіями 20.03.2017 року не може братися як доказ, у зв'язку з тим, що на ньому не зафіксовано проїзд ОСОБА_1 перехрестя по вул. Перемоги буд.4 в м.Запоріжжя на заборонений червоний сигнал, а відтак підстав для зупинки та вимоги від ОСОБА_1 щодо пред'явлення для перевірки реєстраційних документів на транспортний засіб у поліцейського не було.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що відповідач у своїх запереченнях заявляв про виклик для допиту в суді свідків - інспектора роти 1 батальйону 3 лейтенанта поліції Потяко К.О. та інспектора роти 1 батальйону 3 лейтенанта поліції Зікуна А.Ю. (а.с.25). В той же час відповідач не забезпечив явку вказаних свідків до суду, та на виклики суду вказані особи також не відреагували.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи той факт, що на обґрунтування законності винесення оскаржуваної постанови відповідачем по справі відео або фото події суду не надано, а також те, що по даній справі свідки не були опитані з приводу оскаржуваних подій, то суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення. Отже постанова від 20 березня 2017 року серії АР №160542 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 18, 41, 71, 128, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, ст.ст.7, 251, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Скороходової Юлії Андріївни про скасування постанови - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №160542 від 20.03.2017 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Скороходовою Юлією Андріївною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП- закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя, із одночасним надісланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Наумов