Справа № 520/3871/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/3871/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Огренич І.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_2 та Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м.Одесі на постанову Київського районного суду м.Одеси від 09 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м.Одесі (далі УПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси (31 березня 2017 року відбулась реорганізація управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси в Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м.Одесі) від 01 лютого 2017 року №145205, зобов'язання Управління ПФУ в Київському районі м.Одеси здійснити перерахунок його пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Одеської області від 19 грудня 2016 року №110 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії та зобов'язання відповідача виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 09 червня 2017 року позов задоволено частково. Суд визнав визнати протиправним та скасував рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси від 01 лютого 2017 року №145205 та зобов'язав УПФУ здійснити перерахунок позивачу пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Одеської області від 19 грудня 2016 року №110 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії з 01 лютого 2017 року. Також суд зобов'язав УПФУ виплатити позивачу різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії з 01 лютого 2017 року.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позовних вимог.

Також, не погоджуючись з зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає зміні в частині визначення іншої початкової дати проведення перерахунку пенсії та виплати, а саме починаючи з 01 лютого 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги УПФУ та відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку відповідача, як отримувач пенсії за вислугою років як працівник прокуратури та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції Закону №2663-111 від 12 липня 2001 року) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

23 січня 2017 року позивач звернувся до УПФ України в Київському районі м.Одеси із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та надав довідку прокуратури Одеської області від 19 грудня 2016 року №110, згідно якої встановлено збільшений розмір посадового окладу.

Рішенням УПФ України в Київському районі м. Одеси №145205 від 01 лютого 2017 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії від заробітку з тих підстав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VII, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема згідно з Законом України «Про прокуратуру». Відтак з 01 червня 2015 року пенсії відповідно до Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а призначені не перераховуються. Також, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, які набрали чинності з 01 січня 2015 року), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відмова УПФУ в проведенні перерахунку і стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що даний адміністративний позов до УПФУ про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 13 статті 50-1 Закону (що діяв станом на час призначення пенсії позивачу), держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком. Частиною 18 цієї статті визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 набув чинності новий Закон України "Про прокуратуру" згідно Розділу ХІІ "Прикінцевих положень" якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 року; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року N 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51- 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача (06 грудня 2016 року) до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини 13 та 18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Водночас, згідно ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час звернення за перерахунком) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. З наведеного вбачається, що вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії у певних випадках, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судовою колегією також враховується й правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена в ухвалі "Великода проти України" від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що у спірних правовідносинах УПФУ діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, оскільки у відповідача відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м.Одесі - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 09 червня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є Зуєва О.А. Шевчук