Справа № 826/5524/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 826/5524/16 Суддя доповідач Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

08 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята у письмовому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2017 року позивачу особисто направлялась копія постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року за адресою, що вказана у адміністративному позові: АДРЕСА_1 (а.с.80 зв. стр.).

Проте, зазначене поштове відправлення повернено відправнику 17 липня 2017 року за закінченням встановленого строку зберігання із зазначенням того, що адресат (ОСОБА_1) виїхав (а.с.86).

Апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року подано за підписом представника позивача, ОСОБА_3, 17 серпня 2017 року.

Отже, апелянтом пропущено строк апеляційного оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року.

У апеляційній скарзі викладене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Зазначене клопотання мотивоване тим, що копія оскаржуваної постанови не направлялась представнику позивача за вказаною ним адресою. Про оскаржувану постанову представнику позивача стало відомо 17 серпня 2017 року внаслідок ознайомлення з матеріалами даної адміністративної справи.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, вважаю, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі або у разі їх звернення вручаються під розписку безпосередньо в суді. Якщо копія рішення надіслана представникові, то вважається, що вона надіслана й особі, яку він представляє.

Судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, поштове відправлення з копією постанови суду першої інстанції повернено відправнику 17 липня 2017 року за закінченням встановленого строку зберігання із зазначенням того, що адресат (ОСОБА_1) виїхав (а.с.86).

Суд звертає увагу на те, що адреса відправлення (АДРЕСА_1) зазначена у адміністративному позові. Заяви про зміну адреси для направлення кореспонденції ні позивачем, ні його представниками не подавались.

У апеляційній скарзі зазначено, що позивач дізнався про оскаржувану постанову суду першої інстанції після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи 17 серпня 2017 року.

Дійсно, у матеріалах справи міститься клопотання про ознайомлення з матеріалами справи за підписом представника позивача, ОСОБА_3. Відповідно до відмітки на даному клопотанні, представник позивача ознайомилась з матеріалами справи 17серпня 2017 року.

Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 49, Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, не можуть бути обмежені у праві на отримання в адміністративному суді як усної, так і письмової інформації щодо результатів розгляду справи. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в адміністративному суді інформації про дату, час і місце розгляду своєї справи та ухвалені в ній судові рішення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи.

Так, розгляд даної справи проводився судом першої інстанції у письмовому провадження на виконання заяви представників сторін (а.с. 72).

26 квітня 2017 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв постанову у даній справі.

Натомість, лише 15 серпня 2017 року представник позивача звернулась до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

У матеріалах справи відсутні та апелянтом не подані докази того, що позивач та/або його представники вчиняли будь-які дії спрямовані на ознайомлення з результатом розгляду справи у суді першої інстанції починаючи з 26 квітня 2017 року по 15 серпня 2017 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі сплином певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк. Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження лише у разі пропуску такого строку з поважних причин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції не можуть вважатися поважними та не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Тому, у зв'язку з викладеним, вважаю необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року залишити без руху та запропонувати усунути вказані недоліки апеляційної скарги шляхом подання до суду обґрунтованого клопотання із зазначення інших поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк 30 (тридцять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання вимог ухвали у зазначений вище строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено відповідно до ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Л. В. Бєлова