Справа № 823/1013/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/1013/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року справа № 823/1013/17

15 год. 40 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді – Тимошенко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом відкритого акціонерного товариства “Черкасибудматеріали” до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося ВАТ “Черкасибудматеріали” (далі – позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі – відповідач 1), державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі – відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо неприйняття від ВАТ “Черкасибудматеріали” уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за I-IV квартали 2015 року та I-IV квартали 2016 року;

- уточнюючі розрахунки ВАТ “Черкасибудматеріали” податкових зобов’язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за I-IV квартали 2015 року, I-IV квартали 2016 року, визнати такими, що прийняті датою їх фактичного отримання – 18.01.2017 та 23.01.2017, а суми визначені у них податкових зобов’язань узгодженими 18.02.2017 та 23.02.2017;

- визнати незаконними (протиправними) та скасувати податкову вимогу, направлену відповідачем 1, від 25.05.2017 № 8248-17 про стягнення податкового боргу в сумі 1131,77 грн.

Ухвалою від 07.09.2017 залишено без розгляду позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо неприйняття уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за I-IV квартали 2016 року та визнання його таким, що прийнятий 23.01.2017, а суму грошового зобов’язання узгодженою з 23.02.2017.

Позов мотивовано тим, що податковий орган безпідставно не прийняв уточнюючу податкову декларацію з податку не нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за I-IV квартали 2015 року, якою нараховано до зменшення податкового зобов’язання у зв’язку з виявленою позивачем переплатою цього податку. Вказане призвело до незаконного прийняття відповідачем оскаржуваної податкової вимоги. У зв’язку з цим просив задовольнити позов.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що станом на час подання позову у позивача наявна переплата з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Отже, оскаржувана податкова вимога вважається відкликаною. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак у зв’язку з прибуттям не всіх осіб, які беруть участь у справі, продовжено та вирішено в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України). З огляду на ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Суд встановив, що позивачем у 2015 році сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 4166,78 грн. У 2016 році позивач сплатив вказаний податок на суму 4821,17 грн.

18.01.2017 позивачем подано контролюючому органу уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до рядку 10 якої позивач задекларував до зменшення податкового зобов’язання з вказаного податку за 1-4 квартали 2015 року в сумі 4166,78грн.

25.05.2017 відповідач 1 виставив позивачу оскаржувану податкову вимогу №8248-17 про необхідність сплати податкового боргу за узгодженими зобов’язаннями на загальну суму 1131,77 грн.

21.07.2017 позивач подав контролюючому органу уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо об’єкту житлової нерухомості відповідно до рядку 10 якої позивач задекларував до зменшення податкового зобов’язання з вказаного податку за 1-4 квартали 2015 року в сумі 1591,93грн.

Також, 21.07.2017 позивач подав контролюючому органу уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо об’єкту нежитлової нерухомості відповідно до рядку 10 якої позивач задекларував до зменшення податкового зобов’язання з вказаного податку за 1-4 квартали 2015 року в сумі 2574,85грн.

Надаючи оцінку встановленим обставинам в контексті позовних вимог, суд врахував, що відповідно до п.46.1. Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі – ПК України) податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.50.1. ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку

Пунктами 48.1-48.3 ст. 48 ПК України визначено що, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до п. 48.5 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана:

керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником; достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

фізичною особою - платником податків або його представником;

особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

Згідно п.48.7. ст.48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до п. 49.8. Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Форму Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 10.04.2015 №408.

Так, у колонках 2-4, 7 такої декларації зазначаються тип об’єкта житлової або нежитлової нерухомості, загальна площа об’єкта нерухомості, ставка податку та річна сума податку, яка підлягає сплаті.

Облікові показники нарахованих та сплачених сум з Податку до бюджетів відображаються у інтегрованій картці платника, яка відкривається за кодом бюджетної класифікації згідно з Класифікацією доходів бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року №11, для сплати Податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об’єктів:

житлової нерухомості (коди типу об’єкта 1 - 3) на код бюджетної класифікації 18010100,

нежитлової нерухомості (коди типу об’єкта 4 - 9) на код бюджетної класифікації 18010400.

Декларування податкових зобов’язань з Податку за звітний (податковий) період формою Декларації передбачено за житлові та нежитлові об’єкти нерухомості одночасно.

При цьому програмним забезпеченням автоматично здійснюється визначення сум податкових зобов’язань, що підлягають імпортуванню до інтегрованих карток платника за відповідними кодами бюджетної класифікації, що ідентифікуються за кодами типів об’єкта нерухомості, зазначених платником Податку у колонці 2 Декларації, шляхом підсумку сум податкових зобов’язань зазначених у колонці 7 Декларації за відповідними групами кодів типів об’єктів.

З аналізу наведеного вбачається, що декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, обов’язково має містити коди типів об’єктів житлової та нежитлової нерухомості та суму податку, який сплачується за кожен з таких типів, з метою внесення таких даних до інтегрованих карток платника за відповідними кодами бюджетної класифікації.

Разом з тим, всупереч вимогам викладених норм у поданій позивачем уточнюючій декларації від 18.01.2017, якою зазначено про зменшення за 1-4 квартали 2015 року податкового зобов’язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, колонки 2-4, 7 не заповнені. Також у графі 10 наведена сума податку, яка підлягає зменшенню за всі об’єкти нерухомості сукупно, що унеможливлює визначення конкретної суми податку за кожним об’єктом для внесення її до інтегрованих карток платника за відповідними кодами бюджетної класифікації.

Враховуючи, що у вищенаведеному уточнюючому розрахунку позивачем не зазначено всіх обов'язкових реквізитів, передбачених викладеними нормами, суд дійшов висновку, що неприйняття податковим органом такого уточнюючого розрахунку є обґрунтованим та правомірним, а позовні вимоги про визнання протиправною такої бездіяльності – безпідставними.

Суд також врахував, що 21.07.2017 позивачем подані уточнюючі декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік із заповненням усіх обов’язкових реквізитів та за типами нерухомості, які прийняті податковим органом, а уточнені дані про зменшення податкового зобов’язання внесені до інтегрованих карток позивача, у зв’язку з чим, станом на час розгляду справи за позивачем рахується переплата з вказаного податку за об’єктами житлової нерухомості – 4544,51 грн, а нежитлової – 3239,30 грн.

Оскільки відповідно до підп.60.1.1. п.60.1. ст.60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення, суд дійшов висновку, що оскаржувана податкова вимога від 25.05.2017 № 8248-17 є відкликаною, а тому у суду відсутні підстави для її скасування.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог та повернення позивачу сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відкритого акціонерного товариства “Черкасибудматеріали” – відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту її отримання. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити сторонам.

Суддя В.П. Тимошенко