Справа № 812/1229/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1229/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківський завод металопластмас» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.07.2017 по 31.08.2017 у сумі 7 591,36 грн, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківський завод металопластмас» (далі - Відповідач, ТОВ «Брянківський завод металопластмас») про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.07.2017 по 31.08.2017 в сумі 7591,36 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступне.

Відповідно до ч. 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємства та організації незалежно з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, яким призначені пенсії на пільгових умовах до набуття ними права на пенсію за віком згідно з цим Законом.

Відповідач повинен вносити до Пенсійного фонду обов'язкові платежі в розмірі 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Заборгованість ТОВ «Брянківський завод металопластмас» перед управлінням ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.07.2017 по 31.08.2017 склала 7591,36 грн. Відповідач добровільно не виконує свої зобов'язання.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ТОВ «Брянківський завод металопластмас» заборгованість по витратам на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.07.2017 по 31.08.2017 у розмірі 7591,36 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позові просив розглянути справу без його участі (арк.спр. 29, 2 зв.).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення представника відповідача про дату, час і місце розгляду справи, однак на адресу суду було повернуто поштове відправлення із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (арк.спр. 30). Відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований за адресою пр-т Гвардійський, 59, м. Сєвєродонецьк, відомості про зміну свого місця знаходження не надавав. Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином (арк. спр. 15-18).

Згідно з частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мін'юсті України 16 січня 2004 року за № 64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п. 6.1 вказаної Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України).

Отже, підприємство зобов'язане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Судом встановлено, що ТОВ «Брянківський завод металопластмас» зареєстроване як юридична особа 13.08.2008 за № 0000280 що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.09.2017 за № (арк.спр. 31-36).

Позивач у період з 01.07.2017 по 31.08.2017 здійснював доставку та виплату пільгових пенсій працівникам ТОВ «Брянківський завод металопластмас» на загальну суму 7591,36 грн, а саме: ОСОБА_1 за липень 2017 року у сумі 1312,00 грн, за серпень 2017 року у сумі 1312,00 грн; ОСОБА_2 за липень 2017 року у сумі 1359,54 грн, за серпень 2017 року у сумі 1424,54 грн, за травень-липень 2017 року- 195 грн; ОСОБА_3 за липень 2017 року у сумі 994,14 грн, за серпень 2017 року у сумі 994,14 грн (арк.спр. 4).

Вказані обставини підтверджуються розрахунками від 11.05.2017 № 11438/10-23 (арк.спр. 9), від 15.05.2017 № 39/04 (арк.спр. 18 зв.), від 12.01.2017 № 394-03/44 (арк.спр. 21 зв.), від 10.01.2017 № 581/10-23 (арк.спр. 22).

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", а також повідомлення позивача про відшкодування пільгових пенсій за списком № 2, не надавши на розрахунки заперечень та не оскарживши їх в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 2) за період з 01.07.2017 по 31.08.2017 в сумі 7591,36 грн.

Відповідач зазначену суму заборгованості не сплатив у добровільному порядку, що підтверджується карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 (арк.спр.5).

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що слід задовольнити.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення в даному випадку.

Керуючись статтями 2, 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківський завод металопластмас» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.07.2017 по 31.08.2017 у сумі 7 591,36 грн задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківський завод металопластмас» (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 59, ідентифікаційний код юридичної особи 05751283) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, р/р 8 в ЛОУ ВАТ "Державний Ощадний банк України", МФО 304665, код 21792459) заборгованість по витратам на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.07.2017 по 31.08.2017 в розмірі 7591,36 грн (сім тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня 36 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя А.Г. Секірська