Справа № 702/491/17
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/491/17
Провадження № 2-а/702/87/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мазай Н.В.,

з секретарем: Ясінською О.А.

з участю представника позивачів : ОСОБА_1

представників відповідача : Данчук Л.О., Підчасюка В.Ю.

третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4

позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6: не з»явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування рішення, зобов»язання вчинити дії, посилаючись на те, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.11.2012 року його тітку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатною, встановлено опіку та призначено її опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_8 призначена пенсія по втраті годувальника та державна соціальна допомога по інвалідності, які отримує її опікун ОСОБА_4 Крім того, у власності ОСОБА_8 є земельний пай, який перебуває в оренді та орендну плату також одержує опікун останньої. Згідно актів №196 від 04.02.2016 року та №206 від 03.03.2016 року обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 комісією було виявлено скрутні умови проживання: відсутня постільна білизна, сезонний одяг, взуття; санітарно-гігієнічні умови не дотримуються, харчування неповноцінне, а часом - зовсім відсутнє, опікуном не здійснюється допомога підопічній та необхідний догляд за нею, а сама підопічна вимушена побиратися по сусідах, внаслідок чого у неї утворилися борги перед сусідами. Відповідно акту №10 від 06.02.2017 року обстеження матеріально-побутових умов сім?ї за місцем проживання ОСОБА_8: умови проживання останньої залишаються на тому ж рівні, наявний запас продуктів харчування, а речі першої необхідності; санітарно-гігієнічні умови проживання не задовільні (затоновані вікна, у одній із кімнат у вікні виявлено щілину та розбиту шибку, роз'єм для підключення електричних приладів не придатний для безпечного користування (оголений електричний дріт під напругою), біля груби, яка опалюється пічним паливом, виявлено легкозаймисті речі; виявлено тріщини в стіні, через які потрапляє до оселі сажа та дим під час опалення будинку. За його зверненням від 23.01.2017 року щодо протипожежного стану системи пічного опалення житлового будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_2, 02.02.2017 р. інспектором Монастирищенського РС УДСНС України в Черкаській області майором служби цивільного захисту ОСОБА_9 було проведено обстеження, в ході якого було виявлено ряд недоліків: під топковими дверцятами на підлозі відсутній металевий лист розмірами 0,7 х 0,5 м; сама піч та місце проходження перекриття димоходом наявні тріщини та ознаки кіптяви; не проведено очищення димоходу та печі від сажі. Це несправності можуть призвести до труєння чадним газом та виникненню пожежі (лист Монастирищенського РС УДСНС у Черкаській області № 5 від 06.02.2017 року). За змістом пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 - опікун ОСОБА_4 до підопічної ОСОБА_8 навідується дуже рідко, не допомагає підопічній у господарстві, а сама вона постійно перебуває у матеріальній скруті та не забезпечена усім необхідним (брудний одяг, відсутнє пристойне взуття тощо). Отже, опікун ОСОБА_8 - ОСОБА_4 - витрачає нараховані підопічній кошти не за призначенням, фактично використовуючи її як об'єкт своєї наживи, не здійснює взятих на себе обов'язків опікуна, які передбачені ч. ч. 1, 4 ст.67 ЦК України. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного (ч.3 ст.75 ЦК України). Дії опікуна можуть бути оскаржені заінтересованою особою, в тому числі родичами підопічного, до органу опіки та піклування або до суду (ч.1 ст.79 ЦК України). Дії опікуна ним були оскаржені до суду та постановою Монастирищенського районного суду від 03.10.2016 року було визнано неправомірною бездіяльність органу опіки та піклування Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області щодо перевірки виконання обов'язків опікуном недієздатної ОСОБА_8 - ОСОБА_4; зобов'язано орган опіки та піклування Аврамівської сільської ради розглянути дане питання та прийняти відповідне рішення щодо наявності чи відсутності підстав для звільнення ОСОБА_4 від обов'язків опікуна недієздатної ОСОБА_8 За результатами розгляду питання щодо наявності чи відсутності підстав для звільнення ОСОБА_4 від обов'язків опікуна Опікунська рада Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області повідомила, що підстав для звільнення ОСОБА_4 від обов'язків опікуна немає, а опікунська рада взяла на себе обов'язок по забезпеченню недієздатної ОСОБА_8 належним утриманням та лікуванням. Умови проживання ОСОБА_8 незадовільні і сьогодні, що підтверджується письмовими поясненнями свідків, актами обстеження умов проживання та фотоматеріалами. Опікун ОСОБА_4 не проживає зі своєю підопічною, відвідує її вкрай рідко, з моменту призначення його опікуном ОСОБА_8 - не дбає про підопічну, не створює їй необхідних побутових умов, не забезпечує її доглядом та лікуванням, порушує цивільні права та інтереси підопічної, зухвало привласнюючи собі належні їй кошти, залишаючи при цьому підопічну на призволяще, навіть без продуктів харчування, внаслідок чого остання вимушена поневірятися по сусідах у пошуках їжі. В обґрунтування позову посилаються на ст. ст. 55, 60, 63, 64, 67 ЦК України, Правила опіки та піклування, затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 N 34/166/131/88, Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР. ОСОБА_4 не має можливості виконувати обов'язки опікуна, оскільки навіть проживає в іншому населеному пункті - АДРЕСА_3. Такий стан речей вкрай непокоїть його, як родича недієздатної ОСОБА_8, якій, звичайно, його сім'я по можливості допомагає. ОСОБА_4 став опікуном ОСОБА_8, переслідуючи при цьому корисливі мотиви, а його поведінка та інтереси суперечать інтересам підопічної. Крім того, ОСОБА_4 був призначений опікуном ОСОБА_8 із грубим порушенням чинного законодавства, а саме ч. 3 ст. 237 ЦПК України. ОСОБА_4 не є ані членом сім'ї, ані близьким родичем ОСОБА_8, а тому він не мав права звертатись до суду із заявою про визнання останньої недієздатною. Крім того, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Фактично орган опіки та піклування при вирішенні питання призначення опікуном над недієздатною ОСОБА_8 ОСОБА_4 не врахував цих вимог закону та безпідставно рекомендував сторонню людину бути опікуном, який навіть не проживає з підопічною в одному населеному пункті. Натомість «опіка» ОСОБА_4 - це фактично знущання над недієздатною ОСОБА_8, особисті немайнові і майнові права якої не забезпечені. У зв'язку із неналежним виконанням уповноваженим опікуном - ОСОБА_4 - своїх обов'язків, на розгляд Опікунської ради знову ним було поставлено питання про звільнення ОСОБА_4 від обов'язків опікуна, але дану заяву було безпідставно залишено без розгляду рішенням від 22.03.2017 р. (яке, до речі, надіслане йому супровідним листом № 60 від 10.03.2017 року), не запросивши його на засідання, де розглядалась його заява, та посилаючись на ніби то невідповідність фактичним обставинам наданих ним до заяви матеріалів (фотоматеріалів, де відображено умови проживання підопічної; письмових пояснень свідків, які підтвердили факт неналежного виконання опікуном своїх обов'язків) та «пригрозивши» йому у своєму рішенні «підняти клопотання перед судом про визнання» його «обмежено дієздатним». Медичного обстеження, лікування підопічної ОСОБА_8 діючий опікун ОСОБА_4 не здійснює, внаслідок чого стан здоров'я підопічної стрімко погіршується. Чинним законодавством не передбачено залишення без розгляду заяви чи скарги громадянина органом, що їх розглядає. Опікунська рада при виконкомі Аврамівської сільської ради у своєму рішенні від 22.03.2017 року вказує на тотожність його звернень до неї, але дане твердження не відповідає дійсності, оскільки щоразу до його звернень на розгляд подавались нові матеріали на підтвердження зазначених у зверненні фактів, які свідчать про незмінність стану життя підопічної ОСОБА_8 та неналежне виконання опікуном своїх обов'язків, що подекуди навіть несе загрозу життю та здоров'ю підопічної, навіть після численних перевірок та зафіксованих фактів неналежного виконання обов'язків опікуном і зобов'язання останнього виправити ситуацію. Отже, рішення опікунської ради при виконкомі Аврамівської сільської ради від 22.03.2017 року не відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню. Недієздатна ОСОБА_8 проживає АДРЕСА_4 та є його рідною тіткою. Він та ОСОБА_6 проживають однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_5 разом із їхніми спільними дітьми - ОСОБА_15 і ОСОБА_16, пов'язані спільним побутом, ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов'язки, що підтверджується відповідними поясненнями свідків. Отже, вони перебувають із ОСОБА_8 у сімейних відносинах у розумінні, зокрема, ст.3 СК України, мають із нею добрі стосунки та взаєморозуміння, проживають поруч, мають можливість та висловлюють щире бажання здійснювати опіку над недієздатною ОСОБА_8 За змістом довідки № 166 від 13.09.2016 року Летичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зарекомендували себе як дбайливі та відповідальні батьки. Згідно наданих раніше органу опіки та піклування до заяви про звільнення ОСОБА_4 від обов'язків опікуна письмових пояснень свідків ОСОБА_10 від 02.01.2017 р., ОСОБА_11 від 29.12.2016 р., ОСОБА_12 від 25.12.2016 р., ОСОБА_13 від 28.12.2016 р. сім?я ОСОБА_5 систематично допомагає ОСОБА_8 у веденні господарства, по можливості - купує їй необхідне. ОСОБА_6 працює укладальником хлібобулочних виробів у ФОП ОСОБА_17 та згідно характеристики з місця роботи № 8 від 20.03.2017 року - зарекомендувала себе як добросовісний робітник, будь-яких порушень трудової дисципліни та техніки безпеки не допускала. За змістом письмових пояснень свідків підтверджується факт перебування заявників у сімейних стосунках із ОСОБА_8, а також - факт добропорядності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, те, що вони є хорошими господарями, а тому можуть виконувати обов?язки опікунів. Він звертався до відповідача із заявою про призначення ще одним опікуном ОСОБА_8 його цивільну дружину - ОСОБА_6, на що отримав відповідь № 71 від 27.04.2017 року, де процитовано раніше прийняте рішення про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_4 від повноважень опікуна та відмовлено у призначенні ще одного опікуна, безпідставно посилаючись на ч.1 ст.74 ЦК України, яка передбачає опіку над майном недієздатної особи. ОСОБА_6 зверталась до опікунської ради із заявою про призначення її ще одним опікуном недієздатної ОСОБА_8, на що отримала відповідь № 72 від 27.04.2017 року, такого змісту: «звертатись до суду про призначення Вас опікуном над ОСОБА_8 немає потреби в зв'язку з тим, що в неї є опікун ОСОБА_4.». Отже, відмова опікунської ради у розгляді заяви про призначення опікуном недієздатної ОСОБА_8 ОСОБА_6 також незаконна. В ході розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги та просять суд визнати протиправним і скасувати рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради від 22 березня 2017 року, прийняте за результатом розгляду заяви ОСОБА_5, визнати протиправною відмову відповідача у розгляді заяви ОСОБА_6 від 25 квітня 2017 року (вх.№8) про призначення її опікуном недієздатної ОСОБА_8, зобов'язати відповідача розглянути вказані заяви із врахуванням усіх наданих заявниками матеріалів, забезпечивши участь заявників при розгляді їх заяви, та прийняти обґрунтоване рішення по суті, стягнути з відповідача на користь позивачів сплачений за подання даного позову судовий збір.

Ухвалою суду від 31.08.2017 року до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву відповідно до якої просять справу розглядати у їх відсутність, за участю представника ОСОБА_1, якій вони повністю довіряють представництво їхніх інтересів під час розгляду даної справи.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задоволити повністю, та пояснила, що відповідачем порушено порядок розгляду заяв позивачів. Рішення за заявою позивача ОСОБА_5 конкретно не прийнято, не повідомлено позивачів про розгляд їх заяв. Відповідачем не перевірено факти, які викладені в заяві позивача ОСОБА_5 Недоліки в догляді за недієздатною, опікуном усувались після звернення ОСОБА_5 Під час розгляду заяви та прийняття рішення відповідачем 22.03.2017 року, факти викладені позивачем в заяві не перевірялися. Заява позивача ОСОБА_6, відповідачем взагалі не розглядалася, не зважаючи на те, що в липні місяці 2017 року відбувалося засідання органу опіки та піклування. На засідання органу опіки та піклування позивачі запрошені не були в той час як опікун ОСОБА_4 на засідання був запрошений. Просить позов задоволити, визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем рішення від 22.03.2017 року та зобов»язати відповідача розглянути належним чином заяви позивачів.

Представник відповідача Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала просить в їх задоволенні відмовити повністю та пояснила, що ОСОБА_4 призначений опікуном над недієздатною ОСОБА_8 Відповідачем перевірялися умови проживання недієздатної ОСОБА_8 та за заявою позивача ОСОБА_5 ними було прийняте рішення від 22.03.2017 року. Факти, викладені в заяві ОСОБА_5 вони перевіряли шляхом складення актів обстеження житлово-побутових умов проживання недієздатної. Пояснення свідків, які надані позивачем ОСОБА_5 шляхом виклику цих осіб на засідання комісії вони не перевіряли. Заяву позивача ОСОБА_6 вони не розглядали на засіданні тому, що не було кворуму і їй була надана відповідь. Вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Представник відповідача Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області Підчасюк Вадим Юрійович в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просить в їх задоволенні відмовити повністю.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 6 КАС передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відповідно до п. 1.7. Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 N 34/166/131/88 ( далі Правила) органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації вирішують зокрема: питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням).

Судом встановлено, що 15.03.2017 року позивач ОСОБА_5 звернувся з письмовою заявою до органу опіки та піклування Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про звернення до суду із заявою про звільнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від повноважень опікуна недієздатної ОСОБА_8, внаслідок невиконання ним своїх обов»язків (а.с.80-81).

До заяви, позивачем додано документи в додатках на обґрунтування фактів, викладених в заяві ( а.с.81).

Згідно рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради від 22.03.2017 року « Про звіт опікуна ОСОБА_4 про витрачання коштів недієздатної ОСОБА_8 Про розгляд заяви ОСОБА_5», зокрема п. 2 рішення: « Забезпечення майнових та немайнових прав та інтересів недієздатної ОСОБА_8 задовільне. Обов»язки як опікуна виконуються також задовільно. Підстав для звернення до суду із заявою про звільнення ОСОБА_4 від повноважень опікуна недієздатної немає. Опікунській раді залишати заяви та скарги ОСОБА_5, племінника недієздатної ОСОБА_8, які майже повністю ототожнюють одна одну без розгляду, при існуючій поведінці та способу життя підняти клопотання перед судом про визнання його обмежено дієздатним про розгляд заяви ОСОБА_5 залишено без розгляду (а.с.25).

Відповідно до п. 4.13. Правил дії опікунів (піклувальників) можуть бути оскаржені будь-якою особою, у тому числі і підопічною, в органи опіки та піклування за місцем проживання підопічного. Рішення органів опіки і піклування про призначення або звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов'язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені зацікавленими особами чи опротестовані прокурором у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3).обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 20 Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема, у сфері соціально-економічного і культурного розвитку, бюджету та фінансів, у сфері управління комунальною власністю, в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку, у галузі будівництва, у сфері освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, соціального захисту населення тощо. Реалізовуючи зазначені повноваження органи місцевого самоврядування наділені правом приймати відповідні управлінські рішення, зокрема виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради (частина шоста статті 59 Закону).

Відповідачем, надано суду рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради від 19.10.2016 року « Про результати перевірок та стан виконання обов»язків опікуна ОСОБА_4 на недієздатною ОСОБА_8 та відповідно протокол засідання ( а.с. 61, 62) та акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_8, що проживає АДРЕСА_6 від 29.06.2017 року ( а.с.65), рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради від 26.07.2017 року та відповідно протокол засідання від 26.07.2017 року ( а.с. 66-68), акт обстеження домоволодіння в АДРЕСА_8 від 18.07.2017 року ( а.с. 69).

Разом з тим, суд вважає, що дані докази не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради від 22.03.2017 року, оскільки вони прийняті відповідно до звернення позивача ОСОБА_5 ( до 22.03.2017 року) до відповідача та після прийняття рішення відповідачем, тобто після 22.03.2017 року.

Натомість, позивачем ОСОБА_5 на підтвердження позовних вимог, зокрема і в частині неповноти перевірки його заяви від 15.03.2017 року, надано акти обстеження матеріально-побутових умов сім»ї ( ОСОБА_8) від 04.02.2017 року, від 06.02.2017 року, від 03.03.2017 року, письмові пояснення очевидців ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_19 ( а.с. 9-11, 16-22).

Доказів належної, повної перевірки в період з 15.03.2017 року до 22.03.2017 року ( дата винесення оспорюваного рішення) даних, які викладені в заяві ОСОБА_5 та відповідно матеріалів, які стали підставою для прийняття рішення від 22.03.2017 року суду не надано.

За змістом протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради від 22.03.2017 року, зокрема з виступу члена опікунської ради ОСОБА_20, судом встановлено, що: «… 16 березня 2017 року члени опікунської ради проводили обстеження умов проживання недієздатної ОСОБА_8, було все, як завжди, коли приходила комісія, лише добавився куплений ОСОБА_4 електрокамін. Є і продукти харчування, і постільна білизна, і засоби гігієни, і одяг, але ОСОБА_8 в силу своєї хвороби не бажає ними користуватися…», що суперечить актам обстеження матеріально-побутових умов сім»ї ( ОСОБА_8) від 04.02.2017 року, від 06.02.2017 року, від 03.03.2017 року, письмові пояснення очевидців ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_19 ( а.с. 9-11, 16-22). Вказані суперечності не усунені, особи, пояснення яких подані позивачем відповідачу в додатках до його заяви від 15.03.2017 року не викликалися, їх пояснення відповідачем не перевірялися, хоча в протоколі засідання мається посилання на ці пояснення ( а.с. 27).

Відповідачем надано суду лист Управління ДСНС України у Черкаській області Монастирищенський районний сектор № 12 від 22.02.2017 року ( а.с.63), відповідно до якого виявлені недоліки під час проведення попереднього огляду згідно заяви ОСОБА_5 від 23.01.2017 року в ОСОБА_8 за адресою вул. АДРЕСА_7, усунені не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки не спростовує доводи позивачів по предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач неналежним чином, не повно, не всебічно, не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) перевірив факти викладені позивачем ОСОБА_5 в заяві від 15.03.2017 року, що свідчить про порушення п. 3 ч. 1 ст. 2 КАС України та відповідно є однією з підстав для визнання оспорюваного рішення протиправним та його скасування.

Крім цього, відповідно до ст. 18 ЗУ « Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Прийняти участь в розгляді заяви - це право позивача ОСОБА_5, а не його обов»язок. Разом з тим, реалізувати дане право позивач ОСОБА_5 міг за умови його повідомлення про дату, час та місце розгляду його заяви від 15.03.2017 року.

Доказів того, що відповідач повідомив позивача ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду його заяви від 15.03.2017 року суду не надано.

Суд вважає, що не повідомлення позивача ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду його заяви від 15.03.2017 року, але запрошення на засідання комісії 22.03.2017 року, де фактично вирішувалось і питання за фактами, які викладені позивачем ОСОБА_5 в заяві від 15.03.2017 року, опікуна недієздатної ОСОБА_8 - ОСОБА_4 є порушенням прав позивача ОСОБА_5, які визначені ст. 18 ЗУ « Про звернення громадян», а також порушенням відповідачем п. п. 7, 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, що також є ще однією підставою для визнання оспорюваного рішення протиправним та його скасування.

Відповідач зобов»язаний був в повній мірі перевірити викладені факти в поданій заяві, дотримуватися принципу рівності перед законом, повідомити про розгляд заяви позивача ОСОБА_5 та надати йому можливість реалізувати своє право на участь у процесі прийняття рішення.

Крім цього, за змістом резолютивної частини рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради від 22 березня 2017 року ( а.с. 25) фактично рішення за конкретною заявою позивача ОСОБА_5 від 15.03.2017 року не прийнято ( не зазначено про відмову в задоволенні заяви, задоволення заяви тощо).

Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області від 22.03.2017 року є протиправним, оскільки прийняте в порушення вищеописаних норм діючого законодавства та підлягає до скасування.

Судом встановлено, що 25.04.2017 року ( вх. № 08) позивач ОСОБА_6 звернулася з письмовою заявою до органу опіки та піклування Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про звернення до суду із заявою про призначення її опікуном над недієздатною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.79).

Відповідач 27.04.2017 року за №72 у відповідь на заяву позивача від 25.04.2017 року № 08, повідомив позивача, що звертатись до суду про призначення її опікуном над ОСОБА_8 немає потреби в зв»язку з тим, що у неї є опікун ОСОБА_4 (а.с.24).

Право на звернення позивачів до відповідача передбачено ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян», відповідно до якої громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення, Правилами.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 15 ЗУ « Про зернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Відповідач не надав доказів розгляду заяви позивача ОСОБА_6 на засіданні органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, повідомлення позивача ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду її заяви від 25.04.2017 року, чим порушив вимоги ЗУ «Про звернення громадян», ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» та Правила.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позов і в частині зобов'язання опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області розглянути вказані заяви із врахуванням усіх наданих заявниками матеріалів, забезпечивши участь заявників при розгляді їх заяв, та прийняти обґрунтоване рішення по суті підлягає до задоволення.

Тобто, суд вважає, що позивачами доведено позовні вимоги, наявність факту порушення їхніх прав, а тому суд вважає, що позов обгрунтований, підтверджений доказами та підлягає до задоволення повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області на користь позивачів понесених ними та документально підтверджених витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеногоЗакону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян", Закону України «Про органи місцевого самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року ( із змінами та доповненнями), Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 N 34/166/131/88 та керуючись ст. ст.6-14, 41,71, 158-163, 185-186 КАС України,суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради від 22 березня 2017 року, в частині прийнятого за результатом розгляду заяви ОСОБА_5.

Визнати протиправною відмову опікунської ради при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області у розгляді заяви ОСОБА_6 від 25 квітня 2017 року (вх. № 8) про призначення її опікуном недієздатної ОСОБА_8.

Зобов'язати опікунську раду при виконавчому комітеті Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області розглянути вказані заяви із врахуванням усіх наданих заявниками матеріалів, забезпечивши участь заявників при розгляді їх заяв, та прийняти обґрунтоване рішення по суті.

Стягнути на користь ОСОБА_5 понесені ним судові витрати у розмірі 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області.

Стягнути на користь ОСОБА_6 понесені нею судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії повного тексту постанови.

Суддя: Н.В. Мазай

Повний текст постанови виготовлено 11.09.2017 року.