Справа № 805/4016/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко О.М.
Суддя-доповідач - Сіваченко Ігор Вікторович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №805/4016/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Куленко О.Д.,

за участі представника позивача Агаркова Б.М.,

представника відповідача Колеснікової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 805/4016/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНСБУД" до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року №,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНСБУД" (далі - ТОВ "АЛЬЯНСБУД" або Товариство) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Інспекція) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначив, що 23 вересня 2016 року відповідачем було проведено відносно ТОВ "АЛЬЯНСБУД" камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2015 року, в ході якої було виявлено порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), за результатами чого складно акт №71/12-01/37155434. На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року №, яким визначено суму штрафу у розмірі 14796,50 грн. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки перевірка проведена всупереч законодавчій забороні на її проведення (в період мораторію), тому висновки такої перевірки не можуть бути покладні в основу для прийняття податкового повідомлення-рішення.

Просив суд визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року №.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 805/4016/16-а позов задоволено повністю, внаслідок чого визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Інспекції від 07 жовтня 2016 року №.

Постанова мотивована тим, що камеральна перевірка позивача проведена контролюючим органом всупереч законодавчій заборони на її проведення (в період дії мораторію), тобто протиправно, наслідком чого є відсутність у Інспекції права на прийняття податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року № за підсумками такої перевірки.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ТОВ "АЛЬЯСБУД" складено 29.12.2015 податкову накладну №3 на суму ПДВ 147965,00 грн. на адресу покупця Ялтинський ККП (ІПН 4). Відповідно до вимог абз. 11 п. 201.10 статті 201 ПК України підприємство повинно було здійснити реєстрацію зазначеної податкової в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше 13.01.2016.

Реєстрація зазначеної податкової накладної було здійснено на 16-й день з дати її складання, чим порушено абз.11 п. 201.10 статті 201 ПК України. Затримка склала 1 день. Відповідальність за таке порушення встановлено п.1201.1 статті 1201 ПК України у розмірі 10 % від суми податку на додану вартість, зазначеної в податковій накладній від 29.12.2015 №3, тобто сума штрафної санкції склала 14796,50 грн.

Таким чином, апелянт вважає, що висновки акту Інспекції №71/12-01/37155434 від 23.09.2016 про результати камеральної перевірки з питань дотримання умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, в ЄРПН податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених у грудні 2015, є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам та нормам ПК України. Законодавчі підстави для скасування зазначеного акту відсутні.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засідання представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач, Приватне акціонерне товариство "АЛЬЯСБУД" зареєстровано в якості юридичної особи, включено до ЄДРПОУ за №37155434, знаходиться на податковому обліку Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Як вбачається з позовної заяви та підтверджено матеріалами справи, посадовими особами відповідача було проведено камеральну перевірку ТОВ "АЛЬЯНСБУД" з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість за грудень 2015 року, за результатами чого складено акт №71/12-02/37155434 від 23.09.2016.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем п.201.10 ст. 20 ПК України, щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних.

Позивач не погодившись з висновками акту перевірки надав до відповідача заперечення.

Відповідач листом від 04.10.2016 за №7685/10/05-10-12 надав відповідь на заперечення, відповідно до якої зазначив, що висновки акту перевірки є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам.

07 жовтня 2016 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 14796,50 грн.

Суд зазначає, що несвоєчасність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірним у справі та не підлягає доказуванню.

Як визначив суд першої інстанції, спірним питанням даної справи є правомірність проведення відповідачем камеральної перевірки з огляду на приписи пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон № 71-VIII) та як наслідок прийняття податкового повідомлення-рішення.

Апеляційний суд зауважує, що вимогами позовної заяви є лише скасування податкового повідомлення-рішення, визнання дії відповідача протиправними щодо проведення камеральної перевірки не є самостійними вимогами позову, таку протиправність позивач вказав як підставу для скасування зазначеного повідомлення-рішення.

З підстав викладеного колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", відповідно до п. 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Таким чином, обмеження стосовно проведення перевірок стосуються підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців, з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, установи та організації, фізичні особи-підприємці, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження.

Місцевий суд зауважив, що норми Закону N 71-VIII, є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів.

Відповідно до пп.41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Тобто, відповідно до ПК України, контролюючими органами є Державна фіскальна служба України та її територіальні органи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав, що зі змісту приписів пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 71-VIII не вбачається, що наведене обмеження, як то вказує у свої заперечення відповідач, стосується певних видів перевірок платників податків, оскільки таке обмеження розповсюджується на всі види перевірок, що зазначені у статті 75 ПК України - документальних, фактичних та камеральних.

Такому висновку відповідає правова позиція Державної фіскальної служби України, яка відображена, зокрема в листі від 21.05.15 №10758/6/99-99-22-04-02-15, за змістом якого фіскальна служба зазначила що норми частини 3 Закону № 71-VIII не містять посилань на види перевірок, зазначені у статті 75 ПК України, таким чином встановлені обмеження стосуються всіх видів перевірок, у тому числі й камеральних.

Як вбачається з фінансового звіту ТОВ "АЛЬЯНСБУД" та не заперечується відповідачем, сукупний річний дохід позивача за 2015 рік є меншім встановленого обмеження в 20 мільйонів гривень.

Таким чином, проведена відповідачем камеральна перевірка з дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість за грудень 2015 року, підпадає під законодавчу заборону, яка встановлена в пункті 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Крім того, позивач не підпадає під жодне виключення із заборони, оскільки камеральна перевірка призначена не за заявкою суб'єкта господарювання, не за рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, позивач не здійснює операцій з підакцизними товарами та доказів протилежного до суду не надано. Не містять матеріали справи і доказів того, що Кабінет Міністрів України надавав дозвіл відповідачу на проведення камеральної перевірки позивача, за результатом якої прийнято оскаржуване рішення, або доказів про те, що обсяг доходу позивача перевищує 20 мільйонів гривень.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов висновку, що камеральна перевірка позивача проведена контролюючим органом всупереч законодавчій заборони на її проведення (в період дії мораторію), тобто протиправно, наслідком чого є відсутність у Інспекції права на прийняття податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року № за підсумками такої перевірки.

Правова позиція, відповідно до якої у разі визнання перевірки незаконною виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення та такі повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків, висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 22 червня 2016 року по справі К/800/53023/15.

Враховуючи, те, що позивач підпадає під дію зазначених в пункті 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 71-VIII обмежень, тому відсутні підстави для застосування відповідальності за допущені позивачем порушення.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 70 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Отже, докази на підтвердження встановлених камеральною перевіркою фактів неналежного виконання відповідачем приписів ПК України, в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних, місцевим судом до уваги не прийняті, як такі що одержані з порушенням закону, з огляду на незаконність проведеної перевірки.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу сторін на те, щодо хоча приписи п.75.1 ст. 75 ПК України прямо вказують на те, що камеральні перевірки проводяться у відповідності до порядку визначеному Податковим кодексом України, до якого зміни внесені не були, проте, Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIIІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який на теперішній час, не конституційним не визнаний, вводить заборону на певний час та за певних умов, відносно чітко визначених суб'єктів господарювання, щодо порядку проведення всіх перевірок, у тому числі камеральних.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З урахуванням вищевикладеного, місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.

Як зазначалось раніше, суд першої інстанції визначив, що спірним питанням даної справи є правомірність проведення відповідачем камеральної перевірки з огляду на приписи пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 71-VIII та як наслідок прийняття податкового повідомлення-рішення.

Апеляційний суд підкреслює, що вимогами позовної заяви є лише скасування податкового повідомлення-рішення, визнання дії відповідача протиправними щодо проведення камеральної перевірки не є самостійними вимогами позову, таку протиправність позивач вказав як підставу для скасування зазначеного повідомлення-рішення.

В той же час, як вказано в самому оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, воно прийнято не лише на підставі зазначеного вище акту камеральної перевірки, а й за даними Єдиного реєстру податкових накладних за звітний період грудень 2015р.

Таким чином, наведені вище місцевим судом доводи щодо протиправності складення акту камеральної перевірки не є достатніми для твердження про протиправність прийнятого відповідачем повідомлення-рішення.

Як зазначив сам суд першої інстанції, факт несвоєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірним у справі та не підлягає доказуванню. Сам позивач не навів жодних доводів на спростування факту несвоєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Навпаки, цей факт підтверджено матеріалами справи - квитанцією № 1, з якої видно про реєстрацію позивачем податкової накладної № 3 від 29.12.2015 в Єдиному реєстрі податкових накладних 14.01.2016, хоча граничний термін для цього - 13.01.2016, податковою накладною № 3 від 29.12.2015, квитанцією № 2, договором про визнання електронних документів від 25.04.2016, іншими документами (а.с.85-112). За зазначене порушення передбачена відповідальність статтею 120-1 ПК України, тому застосування такої відповідальності податковим органом до позивача не суперечить вимогам цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

В повному обсязі постанова виготовлена 6 вересня 2017 року.

Керуючись статями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі № 805/4016/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНСБУД" до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2016 року № - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов