Справа № 804/1883/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 квітня 2017 р. Справа № 804/1883/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольське об'єднане управління ІІенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод", у якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод" на користь Нікопольського об'єднаного управління Пенсійною фонд; України Дніпропетровської області суму заборгованості по відшкодуванню факіичшг витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку -1 та списку -2 за лютий 2017 року в сумі 6 573, 98 гри.

05.04.2017р. року представником відповідача подано до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дане клопотання обгрунтовано тим, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2016р. у справі №904/4086/16 порушено провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод", а 03.06.2016р. року на сайті ВГС України офіційно оприлюднено оголошення за номером публікації 32171.

Згідно пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції 19.01.2013р.) внесено доповнення до статті 16 Господарського процесуального кодексу України частиною такою змісту: "справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 цього Кодексу, розглядаются. господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство", а також доповнено частину 1 статті 12 пунктом 7 про підвідомчість господарським судам справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство. Перелік таких майнових вимог законодавцем не обмежено, однак передбачено винятки щодо спорів, пов'язаних з визначенням та сплатою (стяі пепням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів) за позовом контролюючих органів, визначених Податковим кодексом України.

Таким чином, відповідач вважає, що порядок вирішення грошових вимог за заявою кредиторів до боржника вирішується в порядку. - встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто у виключному порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

Представник позивача у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розі дя.г справи повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні клопотання щодо закриття провадження у справі №804/1883/17 підтримав, просив закрити провадження у даній справі.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд мас право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховчючи те, що представник позивача у судове засідання не з'явилась, ухвалою суду від 27.04.2017р. відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, що стосуються закриття провадження у справі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які беруть участь у справі, мають право заявляти клопотання.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2016 року було порушено провадження у справі № 904/4086/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод".

Відповідно до статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. №2343-XII (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013р. та є чинним на час виникнення спірних правовідносин) грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом. Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно із ст.ст.2, 7, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України; провадження у справах про банкрутство окремих категорій боржників регулюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

У відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.15 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту порушення провадження у справі про банкрутство:

- пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство;

- пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом;

-арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство;

-корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом;

-задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у зв'язку з виходом із складу його учасників забороняється;

-рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно із ч.8 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

З аналізу цих правових норм вбачається, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом; таким порядком є пред'явлення поточними кредиторами вимог після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, проте до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Таким чином, провадження у справі про банкрутство є комплексною процедурою, яка має на меті задоволення вимог усіх кредиторів боржника, охоплює усе його майно і усіх кредиторів такого боржника. При цьому, не допускається стягнення з боржника заборгованості за позовами окремих кредиторів поза межами провадження у справі про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовними вимогами щодо стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1 та № 2 за лютий 2017 року в сумі 6573, 98 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод", відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, позивач є поточним кредитором за вимогами про стягнення з ТОВ "Ніокопльський ливарно-механічний завод"заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку 1 та списку 2 за лютий 2017 року в розмірі 6573,98 грн., які, в свою чергу, є грошовим зобов'язанням відповідача.

При цьому даний спір не пов'язаний із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також не є спором про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Слід також зазначити, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України - господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведеною нормою встановлено вичерпний перелік справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, що не підпадають під юрисдикцію господарським судам, а саме, спори пов'язані із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справи у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно ч.9 ст.16 Господарського процесуального кодексу України, справи у майнових спорах, передбачених п.7 ч.1 ст.12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Враховуючи вищевикладені обставини та проаналізовані правові норми, суд дійшов до висновку, що з моменту порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод", даний спір належить до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається (ч. 3 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що даний спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження по справі 804/1883/17 за позовом Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод" про стягнення заборгованості.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Проте, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за Законом.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі №804/1883/17 за позовом Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський ливарно-механічний завод" про стягнення заборгованості - закрити.

Роз'яснити позивачеві, що з даними позовними вимогами вона може звернутися до відповідного господарського суду.

Повторне звернення цих же осіб до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі не допускається.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова