Справа № 804/4536/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 р. Справа № 804/4536/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
при секретаріТрошиній А.С.
представника позивача представника відповідача Фініченко Л.В. Смольнякової А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапфайєр" до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сапфайєр" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач):
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 110010/2017/600015/1 від 19.06.2017 року;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час митного оформлення ТОВ "Сапфайєр" були надані всі необхідні первинні документи до яких у митного органу не було обґрунтованих зауважень, отже позивач вважає, що відповідачем при проведенні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребування додаткових документів та подальшого коригування митної вартості було порушено вимоги Митного кодексу України, а рішення про коригування митної вартості товару № UA 110010/2017/600015/1 від 19.06.2017 року є таким, що не відповідає вимогам ст. 55 Митного кодексу України.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував посилаючись на письмові заперечення, які містяться в матеріалах справи, та просив у задоволенні останнього відмовити.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинно ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до положень ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган має право упевнитись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
З урахуванням положень ст. 52 Митного кодексу України, відомості про складові митної вартості повинні буди документально підтверджені.
Згідно з ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право застосовувати різні форми контролю, передбачені Митним кодексом України.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Однією з форм контролю, відповідно до частини першої ст. 336 Митного кодексу України є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Встановлено, що 14.06.2017 року ТОВ "Сапфайєр" подало до митного поста "Дніпродзержинськ" Дніпропетровської митниці ДФС митну декларацію №UA110010/2017/004690 з метою митного оформлення товару "скло листове, термічно поліроване, прозоре флоат-скло" (далі - Товар).
Зазначений Товар надійшов на адресу ТОВ "Сапфайєр" на підставі специфікації від 13.03.2017 року № 8 до зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу від 01.08.2016 року № CSG2016, укладеного між компанією "ALL STAR NEW TECHNOLOGY COMPANY LTD.", Китай (Продавець) та TOB „Сапфайєр", Україна (Покупець).
Митна вартість товарів заявлена ТОВ "Сапфайєр" шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України на рівні 0,304930 дол.США/кг.
Частиною 1 ст. 320 Митного кодексу України визначено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
За результатами формато - логічного контролю автоматизованою системою аналізу ризиків за ЕМД від 14.06.2017 року № UA110010/2017/004690 було згенеровано обов'язкову форму контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» «Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 3600 до 4400 USD. Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати. Витребувати документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр. 44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД.»
На підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митного органу надано наступні документи:
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 01.08.2016 року № CSG2016;
- комерційну пропозицію від 28.02.2017 року № б/н;
- інвойс № 17ASSL005 від 31.03.2017 року;
- CMR № 41951112 від 10.06.2017 року;
- платіжне доручення № 2221 від 17.03.2017 року;
- платіжне доручення № 2308 від 06.06.2017 року;
- договір доручення № 31/8 від 31.08.2015 року;
- коносамент № GR17031163 від 06.04.2017 року;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 870 від 06.06.2017 року;
- калькуляція транспортних витрат № 8/2 від 14.06.2017 року;
- довідка про транспортні витрати 1206-01/ДТ від 12.06.2017 року;
- калькуляція виробництва від 31.03.2017 року;
- договір (контракт) про перевезення № 2012-01/ДТ від 20.12.2016 року.
Також позивачем 19.06.2017 року до митного органу додатково надано:
- копію декларації країни експорту;
- лист щодо помилки у транспортної калькуляції;
- лист від експедитора від 19.06.2017 року № 19-06-17-1 щодо доставки контейнерів;
- лист роз'яснення щодо оплати товару та комерційної пропозиції.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо складових митної вартості.
Так, відповідно до вимог п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2016 року № CSG2016 продавець зобов'язаний доставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно специфікацій, які є невід'ємною частиною контракту.
Відповідно до п. 10.4 цього контракту всі доповнення до контракту будуть діяти лише у разі якщо вони зафіксовані у письмовому вигляді та підписані уповноваженими представниками сторін угоди.
Надана до митного оформлення Специфікація № 8 від 13.03.2017 року не містила підпису директора ALL STAR NEW TECHNOLOGY COMPANY LTD (Китай), що не відповідає вимогам контракту, яка також була надана до суду.
Твердження позивача, що на Специфікації № 8 наявний підпис директора китайської компанії не відповідає дійсності, що підтверджується копією цього документа, доданого до позовної заяви (а.с. 20).
Специфікацією № 8 від 17.03.2017 року затверджені комерційні умови поставки оцінюваної партії товару FOB порт Китаю. Не зазначення конкретного порту відправлення товару у додатку до контракту може свідчити про невключения всіх витрат на транспортування товару від складу продавця до місця завантаження як складової митної вартості товару.
Згідно листа експортера від 19.06.2017 року № 19-06-17-1 були здійсненні перевалки контейнерів в портах Dalian, Singapore, Istambul, але жодного документу щодо підтвердження витрат в портах позивачем надано не було.
ТОВ "Сапфайєр" не погодилось з цим зауваженням митниці та зазначило, що всі витрати на транспортування підтверджені первинними документами. При цьому, позивач посилається на лінійний коносамент від 06.04.2017 року № YMLUM245211928 та лист експедитора ТОВ "Ітеріс ЛТД" від 19.06.2017 року № 19-06-17-1, в якому підтверджений факт перевантаження в портах Dalian, Singapore, Istambul та зазначено, що вартість розвантаження, навантаження в портах перевалки включена де вартості фрахту.
Однак, інформація експедитора про включення до вартості фрахту витрат на перевантаження, навантаження не підтверджена документально. Лист ТОВ "Ітеріс ЛТД" від 19.06.2017 року № 19-06-17-1 не містить жодних числових значень, які надали б митниці можливість правильність і повноту обчислення транспортної складової митної вартості Товару.
При цьому, лінійний коносамент від 06.04.2017 року № YMLUM245211928 не надавався до митниці під час митного оформлення, що підтверджується відомостями графи 44 ЕМД № UA110010/2017/004690 від 14.06.2017 року та роздруківкою з інформаційної бази даних щодо досилки документів.
Крім того, слід зазначити, що в зазначеному коносаменті вказано, що фрахт сплачено у порту навантаження, в той час як у домашньому коносаменті від 06.04.2017 року № GR17031163 зазначено, що фрахт підлягає сплаті отримувачем в місці призначення.
Зазначене дало підстави відповідачу вважати, що позивачем не було враховано у повному обсязі транспортну складову митної вартості товару.
Також, якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст. 53 Митного кодексу України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Умовами контракту передбачені наступні умови оплати за товар: 50% передплата та 50% оплата після отримання оригіналів товаросупровідних документів.
До митного оформлення декларантом надано платіжні доручення від 17.03.2017 року та від 06.06.2017 року щодо здійснення оплати за товар, у яких міститься посиланні виключно на зовнішньоекономічний контракт.
У зв'язку з відсутністю в цих документах посилань на специфікацію та інвойс неможливо ідентифікувати оцінювану партію товару з вказаними платіжними дорученнями.
Відповідно до відомостей інвойсу від 31.03.2017 року № 17ASSL005 поставку оцінюваної партії товару заявлено декларантом на комерційних умовах поставки FOВ DALIAN.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс - 2010) за терміном FOB, Покупець зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару.
Частиною 10 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Відповідно до відміток у коносаменті № GR17031163 перевезення вантажу виконане компанією Glory Rising Dhipping Company S.A.
До митного оформлення у якості документа, на підставі якого здійснювалось міжнародне перевезення вантажу, надано договір на надання транспортно-експедиційних послуг від 20.12.2016 року № 2012-01/ДТ, укладений ТОВ "Сапфайєр" (Клієнт) з ТОВ «Ітеріс» (Експедитор).
Враховуючи зазначене, відсутнє документальне підтвердження наявності договірних відносин експедитора з безпосереднім перевізником оцінюваного товару.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року № 599 (далі - Наказ № 599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митого кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких належать:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Надана до митного оформлення калькуляція транспортних витрат № 8/2 від 14.06.2017 року видана Покупцем ТОВ «Сапфайєр», який не здійснював перевезення з використанням власного транспорту, і не відповідає вимогам Наказу № 599.
Згідно п. 2.2.1, 2.4.2 наданого договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 2012-01-ДТ від 20.12.2016 року, передбачено надання експедитору письмової заявки на перевезення та вимоги щодо її заповнення, яка декларантом не надавалась до митного оформлення.
Твердження позивача, що заявка на перевезення була оформлена Додатком від 16.03.2017 року до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування є необґрунтованим, оскільки у цьому Додатку лише узгоджена вартість транспортно-експедиційних послуг по доставці Товару, і в ньому відсутні інші відомості, які повинні міститься у заявці згідно пункту 2.4.2 договору (опис товару (найменування, код ТН ВЕД, загальна вага нетто/брутто); вид та спосіб упаковки; кількість вантажних місць; найменування вантажовідправника, вантажоотримувача та їх адреса; ПІБ відповідальної особи вантажоодержувача тощо).
В тому числі, відповідно до п. 3.2 договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 2012-01-ДТ від 20.12.2016 року, оплата за послуги здійснюється на протязі 3 банківських днів з дня виставленого рахунку.
Рахунок на оплату № 870 датований 06.06.2017 року та має строк дії 2 банківських дня, таким чином на момент подання ЕМД № UА110010/2017/004690 (14.06.2017 року) оплата за транспортно-експедиційне обслуговування повинна відбутись.
Декларантом не надано до митного оформлення банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.
Твердження позивача, що до митного оформлення ним були надані платіжні доручення від 23.06.2017 року № 2335 та від 27.06.2017 року № 2341 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки митне оформлення здійснювалось у період з 14.06.2017 року (дата подання МД № UА110010/2017/004690) по 19.06.2017 року (дата прийняття оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів).
Крім того, згідно цих платіжних доручень оплата транспортно-експедиційних послуг відбулась з прострочкою платежу. З зазначеного також вбачається можливість неврахування в повному обсязі позивачем транспортної складової митної вартості Товару.
У рахунку № 870 відсутні відомості щодо вартості експедиційних витрат, які є частиною транспортної складової митної вартості товару.
Наданий до митного оформлення сертифікат якості від 31.03.2017 року не містить підпису уповноваженого представника виробника, що викликає сумніви у достовірності інформації, зазначеній у документі.
Відповідно до наданого до митного оформлення рахунку експедитора від 06.06.2017 року № 870, експедитором були надані послуги страхування загальною вартість: 812,21 грн.
Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, якщо здійснювалось страхування, документами, що підтверджують митну вартість є - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
До митного оформлення оцінюваної партії товару декларантом не надано страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
"Дійсна вартість" може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.
Приміткам та додатковими положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що стандартне розуміння "умов повної конкуренції" дозволяє стороні не враховувати при розгляді ціни, які включають спеціальні знижки чи ексклюзивні ціни.
До митного оформлення декларантом надано комерційну пропозицію виробника від 15.03.2017 року, відповідно до яких вартість одиниці товару відповідає рівню ціни згідно інвойсу від 31.03.2017 року № 17ASSL005. Але зазначена комерційна пропозиція була надана 15.03.2017 року, тобто після укладення додаткової угоди на поставку оцінюваного товару 13.03.2017 року.
Надана комерційна пропозиція містить пропозицію із спеціальними цінами на купівлю флоат скла із дефектами (царапинами).
Асортимент зазначений у комерційній пропозиції та зазначені ціни збігаються із заявленими товарами. Але, відомості щодо дефектів товару у жодному документі митного оформлення, сертифікаті якості та графі 31 ЕМД не зазначені.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, декларантом до митниці подано дві комерційних пропозиції від 28.02.2017 року та від 15.03.2017 року.
При цьому, як вказано вище, комерційна пропозиція від 15.03.2017 року містить спеціальну ціну на скло з дефектами (царапинами). Однак ціни в цих двох комерційних пропозиціях однакові, хоча в комерційній пропозиції від 28.02.2017 року не зазначено про будь-які дефекти у товарі.
Таким чином, наявна вірогідність не дотримання положень умов повної конкуренції при формуванні ціни товару за ексклюзивними цінами.
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
2) виписку з бухгалтерської документації;
3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Одночасно декларанта повідомлено, що згідно ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може надати інші додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Наведена вище інформація направлена посадовою особою митниці декларанту шляхом надіслання електронного повідомлення № 1 від 19.06.2017 року, в цьому ж повідомленні зазначено про проведення консультацій.
Листом від 19.06.2017 року № б/н декларант позивача проінформував митницю про неможливість надання у 10-денний будь-які інші додаткові документи.
Таким чином, станом на 19.06.2017 декларантом, у відповідь на Повідомлення № 1 митниці від 19.06.2017 року щодо вимог про надання додаткових документів у підтвердження заявленого рівня митної вартості згідно вимог п. 3 ст. 53 Митного кодексу України, жодного додаткового документу декларантом у 10-денний строк не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не виражені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише не основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Неможливість застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) обумовлена:
- виявленими невідповідностями та розбіжностями у документах та відомостях, наданих до митного контролю (в тому числі, щодо повноти включення до ціни транспортної складової);
- невідповідністю заявленого рівня митної вартості поняттю «дійсної вартості» згідно ГАТТ, про що зазначено у ході проведення консультації шляхом направлення електронного повідомлення митниці декларанту;
- відсутністю у додатково наданих в рамках процедури консультації документах відомостей, що спростовують виявлені розбіжності;
- ненадання декларантом документів, додатково витребуваних митницею згідно сформованого переліку.
У зв'язку з наведеним відповідно до ч. 5 ст. 55 Митного кодексу України проведено консультації з приводу обрання методу визначення митної вартості згідно з ч. 3, 4 ст. 57 Митного кодексу України. Також здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Відповідно до ст. 59 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Відповідно до ст. 60 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 і ст. 59 Митного кодексу України, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Згідно ч. 2 ст. 60 Митного кодексу України, під подібними розуміються товари, хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції, порівняно з товарами, що оцінюються. У відповідності до ч. 3 ст. 60 Митного кодексу України, для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 59 та ч. 5 ст. 60 Митного кодексу України, ціна договору щодо ідентичних або подібних товарів береться за основу для визначення митної вартості, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних умовах.
У відповідності до ч. 3 ст. 337 Митного кодексу України, проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах митних органів.
Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Як вказано вище, рівень заявленої декларантом митної вартості Товару - 0,304930 дол.США/кг.
В інформаційних ресурсах митниці наявна інформація щодо вартості подібних товарів інших виробників, торгівельних марок, які відрізняються від оцінюваних за якісними, ваговими характеристиками, що унеможливлює їх розгляд як ідентичних/подібних товарів.
Відсутність інформації про митне оформлення за ціною угоди товарів, ідентичних/подібних оцінюваним відповідно до ст.ст. 59, 60 Митного кодексу України виробників, торгівельних марок, які відрізняються від оцінюваних за якісними, ваговими характеристиками, що унеможливлює їх розгляд як ідентичних/подібних товарів.
У зв'язку із неможливістю застосування методів визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних (ст. 59 МКУ) та подібних (ст. 60 Митного кодексу України), посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості.
У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 Митного кодексу України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст. 62 Митного кодексу України на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст. 62 та ст. 63 Митного кодексу України може бути зворотною.
Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів.
Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів.
У зв'язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Враховуючи якісні характеристики товару, країну виробництва, комерційні умови поставки, сферу застосування товару, сировину виготовлення, вагові обсяги, розміри товару, контракт з виробником, заявлену митну вартість товару скориговано до рівня 0,328910 дол/кг за ЕМД UА100080/2017/236728 від 12.06.2017 року, оскільки позивачем в ВМД було зазначено скло, як один Товар.
Застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару.
Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, картка відмови прийнята митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Натомість позивачем не надано беззаперечних та переконливих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ТОВ "Сапфайєр" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, підстави для присудження на користь позивача понесених ним судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 94, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапфайєр" до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити в повному обсязі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2017 року.

Суддя Н.В. Боженко