Справа № 194/601/17
Суддя: Соколова Ю. І.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/601/17
Провадження № 2-а/194/21/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.,

за участю: секретаря судового засідання Клімової Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 22 березня 2011 року йому була призначена пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 09 грудня 2013 року на підставі його особистої заяви його було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає, що дані правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення». У відповіді від 26 квітня 2017 року № В/35 щодо надання роз'яснень на його заяву від 20 квітня 2017 року відповідачем зазначено, що середній розмір заробітної плати для обчислення пенсії було визначено із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік, який складає 1982,63 грн. Вважає дії відповідача щодо розрахунку його пенсії за віком неправомірними та такими, що порушують його матеріальне право. Пенсія за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09 грудня 2013 року йому була призначена вперше, тому вважає, що відповідачем повинно бути застосовано ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Раніше він не використовував право на пенсію за віком, оскільки таке право у нього виникло вперше 09 грудня 2013 року, а тому при визначені розміру пенсійних виплат підлягає застосуванню ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто повинна бути застосована середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012, 2011, 2010 роки. 08 червня 2017 року він знову звернувся до відповідача з заявою про приведення його пенсії у відповідності до вище визначених норм законодавства, проте листом від 20 червня 2017 року № В/147 йому було відмовлено у зв'язку з тим, що у нього не має права на застосування абз.3 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки він не набув страхового стажу з 17 листопада 2010 року по 26 травня 2011 року. Вважає, що зазначене твердження відповідача суперечить вимогам ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також вважає, що в світлі викладених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він набув страховий стаж в період перебування на пенсії по інвалідності, оскільки час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком. Крім того, він продовжував працювати ФОП з 18 листопада 2008 року по 27 травня 2011 року. Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо призначення йому пенсії за віком з 09 грудня 2013 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік, та зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії за віком, починаючи з 26 квітня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2012, 2011, 2010 роки та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, стягнути з Державного бюджету України на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 640,00 грн., розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 20 липня 2017 року надала суду письмові заперечення, в яких просить суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, та зазначила, що позивач перебуває на обліку в Тернівському відділі з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії з 22 березня 2013 року та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 09 грудня 2013 року позивач звернувся до управління з заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону для призначення пенсії. Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача 20 липня 2017 року надала суду письмові доповнення до заперечення, в яких просить суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, та зазначила, що вимоги позивача щодо зобов'язання провести перерахунок пенсії з 26 квітня 2017 року є безпідставними, оскільки позивач звернувся до управління із зверненням відповідно до Закону України «Про звернення громадян» щодо надання роз'яснення з питань, викладених в позовній заяві 08 червня 2017 року, на що надано відповідь 20 червня 2017 року за вих. № В/147. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Представник позивача та позивач надали до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримали в повному обсязі, просять розглядати справу за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги не визнає, просить розглядати справу за її відсутності в порядку письмового провадження.

У зв'язку з вищевикладеним, згідно ст.ст.41, 122 ч.4 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Тернівському відділі з питань призначення та перерахунку пенсій управління з 22 березня 2011 року та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року, та з 09 грудня 2013 року отримує пенсію за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія розрахована за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується листом Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 квітня 2017 року вих. № В/35.

Листом Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20 червня 2017 року вих. № В/147 позивачу роз'яснено, що абз.3 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону для призначення пенсії. Відповідно до ст. 24 Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. За даними трудової книжки ОСОБА_1 дата звільнення з останнього міста роботи 16 листопада 2010 року, згідно відомостей персоніфікованого обліку останній місяць за який сплачено за нього страхові внески - листопад 2010 року, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу підприємницьку діяльність він припинив з 27 травня 2011 року, сплата страхових внесків з грудня 2010 року по 09 грудня 2013 року відсутня. Тобто, після призначення пенсії по інвалідності ним не набуто страхового стажу.

Листом Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03 липня 2017 року вих. № 9746/07/18 позивачу роз'яснено, що після призначення пенсії по інвалідності ним не набуто страхового стажу, а тому, право на застосування ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформованого 06 червня 2017 року, ОСОБА_1 зареєструвався як фізична особа-підприємець 18 листопада 2008 року, припинив підприємницьку діяльність 27 травня 2011 року.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він набув страховий стаж в період перебування на пенсії по інвалідності, оскільки час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, а з матеріалів справи вбачається, що після призначення пенсії по інвалідності позивачем не набуто страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено такі види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до абз.1,2,4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31 березня 2015 року справа №21-612а14 та Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 11 жовтня 2016 року по справі № 519/1089/15-а (провадження № К/800/6242/16).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії відповідача щодо призначення йому пенсії за віком з 09 грудня 2013 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік, та зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії за віком, починаючи з 26 квітня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2012, 2011, 2010 роки та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією - задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 19, 24 Конституції України, ст.ст. 71, 94, 159, 160-163 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Ю.І. Соколова