Справа № 804/5229/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2017 р. Справа № 804/5229/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Каретної Є.В.,
представника відповідача -1: Немченко К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені,-
16 серпня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - відповідач -1), Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-2 ) про:
- визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, яка виразилася у несвоєчасному наданні Головному управлінню Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області висновків із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» по податковим деклараціям з податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року та грудень 2015 року;
- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, яка виразилася у несвоєчасному перерахуванні на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року та грудень 2015 року;
- стягнення з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» пені у розмірі 5232379,03 грн. за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року та грудень 2015 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ним відповідачу-1 подані податкові декларації, в яких заявлена до автоматичного відшкодування сума ПДВ. Так, в декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року підприємством заявлено до автоматичного відшкодування суму у розмірі 8555563,00 грн.; у декларації за жовтень 2015 року суму у розмірі 12703022,00 грн., за листопад 2015 року суму у розмірі 13651356,00 грн., за грудень 2015 року суму у розмірі 6408642,00 грн.
За приписами ст. 76 та ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий орган зобов'язаний був надати органу, що здійснює казначейське обслуговування висновки із зазначенням сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню в такі терміни: по декларації за серпень 2015 року - не пізніше 14.10.2015; за жовтень 2015 року - не пізніше 15.12.2015; по декларації за листопад 2015 року - не пізніше 13.01.2016 та по декларації з ПДВ за грудень 2015 року - не пізніше 12.02.2016. Але фактично такі висновки надані з пропущенням встановлених податковим законодавством строків: по податковій декларації за серпень 2015 року висновки сформовані: №526-51 від 20.10.2015, №712-51, №713-51, 714-51, 716-51 від 20.11.2015 на загальну суму 5349532,44 грн.; по податковій декларації за жовтень 2015 року висновки сформовані №926-51, 927-51, 928-51, 929-51, 930-51, 931-51, 932-51, 933-51 від 22.12.2015 на загальну суму 12319035,52 грн.; по податковій декларації з ПДВ за грудень 2015 сформовані висновки №86-51, 87-51, 88-51, 89-51, 90-51, 91-51, 92-51, 93-51, 94-51, 95-51, 96-51, 97-51 від 22.02.2016 на загальну суму 5324030,40 грн. Висновок на суму 1084611,60 грн. на момент подачі позову не сформований.
По податковій декларації з ПДВ за листопад 2015 року №3-51 сформований відповідачем -1 в межах встановленого строку.
Позивач отримав бюджетне відшкодування з ПДВ за переліченими вище деклараціями лише 08.07.2016, тобто відповідачем -2 також допущено порушення строків, встановлених Податковим кодексом України, у зв'язку із чим за приписами п.200.23 ст.200 ПК України, у позивача виникло право на отримання пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення такої пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Всього сума пені за розрахунком підприємства становить 5232379,03 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року (суддя Павловський Д.П.) відкрито провадження у справі №804/5229/16 та призначено її до розгляду на 01.09.2016.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року (суддя Степаненко В.В.) прийнята до провадження адміністративна справа №804/5229/16 та призначено її до розгляду на 01 березня 2017 року.
За результатами розподілу справи автоматизованою системою документообігу, вказана справа передана на розгляд судді Царікової О.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2017 справу прийнято до провадження судді Царікової О.В. та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 03.07.2017 о 10:30.
Відповідач-1 проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях проти адміністративного позову. Відповідач-1 зазначив, що позивач не має права на отримання автоматичного бюджетного відшкодування у періодах серпень 2015 року, жовтень 2015 року. Також, податковий орган ставить під сумнів право на отримання позивачем бюджетного відшкодування у грудні 2015 року.
Відповідач -2 зазначив, що згідно з положеннями ст.200 ПК України, органи державного казначейства здійснюють відшкодування ПДВ підприємствам згідно з отриманими від податкових органів реєстром та висновками.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача - 1 проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Представник відповідача -2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судом, що підтверджується матеріалами справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача -1, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до свідоцтва платника ПДВ від 05.05.2011 №100334989 Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») зареєстроване як платник ПДВ та перебуває на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС.
Судом встановлено, що 18.09.2015 позивачем направлено до відповідача -1 податкову декларацію з ПДВ за серпень 2015 року, в якій у рядку 23.2 була задекларована сума автоматичного бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 8555563,00 грн.
19.11.2015 позивачем направлено до відповідача -1 податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2015 року, в якій у рядку 23.2 була задекларована сума автоматичного бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 12703022,00 грн.
21.12.2015 позивачем направлено до відповідача -1 податкову декларацію з ПДВ за листопад 2015 року, в якій у рядку 23.2 була задекларована сума автоматичного бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 13651356,00 грн.
20.01.2016 позивачем направлено до відповідача -1 податкову декларацію з ПДВ за грудень 2015 року, в якій у рядку 23.2 була задекларована сума автоматичного бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 6408642,00 грн.
Разом із вказаними деклараціями позивачем направлялися також розрахунки заявлених до бюджетного відшкодування сум та заяви про їх повернення, які містяться в матеріалах справи.
Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктами 200.7 - 200.9 ст.200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.
Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з п.200.17 ст.200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.
Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.
Як визначено положеннями п. 200.10 вказаної норми протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно приписам п. 200.12 ст.200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Пунктом 200.18 ст.200 ПКУ встановлено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.
Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.
Контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.
Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Пункт 200.19 ПК України містить перелік критеріїв, яким мають відповідати платники податку, які мають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування.
Згідно вимог пунктів 200.20 та 200.21 ст.200 ПК України порядок визначення відповідності платника податку критеріям, зазначеним у пункті 200.19 цієї статті, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Визначення відповідності платника податку зазначеним критеріям проводиться в автоматизованому режимі протягом 15 календарних днів після граничного терміну подачі звітності.
У разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним цією статтею критеріям та відсутності в такого платника права на автоматичне бюджетне відшкодування податку контролюючий орган зобов'язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.
Якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного повідомлення, вважається, що такий платник відповідає критеріям для одержання права на автоматичне бюджетне відшкодування податку.
За приписами ст.200 ПК України податковий орган зобов'язаний був надати органу, що здійснює казначейське обслуговування висновки із зазначенням сум, що підлягає бюджетному відшкодуванню в такі терміни: по деклараціях за серпень 2015 року - не пізніше 14.10.2015; за жовтень 2015 року - не пізніше 15.12.2015; по декларації за листопад 2015 року - не пізніше 13.01.2016 та по декларації з ПДВ за грудень 2015 не пізніше 12.02.2016.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, означені висновки не були надані у визначені в наведеній нормі строки.
Так, по податковій декларації за серпень 2015 року висновки сформовані: 20.10.2015 №526-51; 20.11.2015 №712-51, №713-51, 714-51, 716-51 на загальну суму 5349532,44 грн.; по податковій декларації за жовтень 2015 року висновки сформовані: 22.12.2015 №926-51, 927-51, 928-51, 929-51, 930-51, 931-51, 932-51, 933-51 на загальну суму 12319035,52 грн.; по податковій декларації за листопад 2015 року висновок сформований 11.01.2016 № 3-51 на суму 13651356 грн.; по податковій декларації з ПДВ за грудень 2015 висновки сформовані: 22.02.2016 №86-51, 87-51, 89-51, 90-51, 91-51, 92-51, 93-51, 94-51, 95-51, 96-51, 97-51 на загальну суму 5324030,40 грн.
Висновок на суму 1084611,60 грн. на момент подачі позову не сформований.
Вищевказані висновки, а саме:
- від 21.12.2015 №3-31 по податковій декларації з ПДВ за листопад 2015 року направлений відповідачем - 1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області 13.01.2016, що підтверджується відміткою про отримання вхідної кореспонденції відповідача -2 на супровідному листі від 13.01.2016 вих. №718/10/28-01-20-03-51;
- від 22.02.2016 №86-51, 87-51, 89-51, 90-51, 91-51, 92-51, 93-51, 94-51, 95-51, 96-51, 97-51 по податковій декларації за грудень 2015 року направлені відповідачем -1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області 26.02.2016, що підтверджується відміткою про отримання вхідної кореспонденції відповідача -2 на супровідному листі від 25.02.2016 вих. №4128/10/28-01-20-03-51.
Твердження відповідача-1 про те, що у серпні та жовтні 2015 року позивач не мав права на отримання автоматичного бюджетного відшкодування, у зв'язку із винесеними податковим органом повідомленнями від 07.10.2015 №37 та від 07.12.2015 №43, спростовуються судовими рішеннями, які містяться в матеріалах справи.
Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 у справі №804/1282/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задоволено частково, визнано протиправною відмову Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС в автоматичному бюджетному відшкодуванні сум податку на додану вартість за серпень 2015 року на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», викладену в повідомленні від 07.10.2015 №37.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 №804/1281/16, залишеною без змін постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2071 року, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано повідомлення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби № 43 від 07.12.2015.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про допущення бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, яка виразилася у несвоєчасному наданні Головному управлінню Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області висновків із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» по податковим деклараціям з податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року та грудень 2015 року, з огляду на що означена позовна вимога є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню судом.
Відповідно п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 р. №39.
У відповідності до п. 9 Порядку на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.
Так, аналіз вищевикладених норм передбачає, що Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області в свою чергу зобов'язане було перерахувати суму автоматичного бюджетного відшкодування з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в банку протягом трьох операційних днів після отримання висновків від СДПІ.
Проте, як встановлено судом та підтверджується банківською випискою, бюджетне відшкодування на рахунок позивача за всіма вищенаведеними висновками здійснено лише 08.07.2016.
Отже, факт нездійснення своєчасного автоматичного відшкодування ПДВ свідчить про протиправну бездіяльність з боку Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області. Адже, як відомо, бездіяльність суб'єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи, не оприлюднення нормативно-правового акта тощо).
З огляду на зазначене, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, яка виразилася у несвоєчасному перерахуванні на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року та грудень 2015 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом.
Що стосується позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» пені у розмірі 5232379,03 грн. за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року та грудень 2015 року, суд зазначає таке.
Відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Таким чином, своєчасно не відшкодована сума ПДВ вважається заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення включно.
За таких обставин, згідно з розрахунком пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ, зробленим позивачем та перевіреним судом, сума пені становить 5232379,03 грн. та підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Судова практика також відповідає правовій позиції суду з цього питання.
Згідно з ч.1 ст.244 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Враховуючи вищенаведене та з огляду на встановлені фактичні обставини у цій справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і доведеність позивачем допущення бездіяльності з боку Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, внаслідок якої бюджетне відшкодування позивачу не було здійснене протягом визначеного законом строку. У зв'язку із цим для захисту порушеного права позивача необхідним є стягнення з бюджету пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості на підставі п.200.23 ст.200 ПК України, у сумі 5232379, 03 грн.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 94, 122, 128, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення пені задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, яка виразилася у несвоєчасному наданні Головному управлінню Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області висновків із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» по податковим деклараціям з податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року та грудень 2015 року.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, яка виразилася у несвоєчасному перерахуванні на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року та грудень 2015 року.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (і.к. 00191307) пеню у розмірі 5232379 (п'ять мільйонів двісті тридцять дві тисячі триста сімдесят дев'ять) грн. 03 коп. за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по податковим дклараціям з податку на додану вартість за серпень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року та грудень 2015 року.
Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (і.к. 00191307) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 07 серпня 2017 року.

Суддя О.В. Царікова