Справа № П/811/1144/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року Справа № П/811/1144/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Агрореммаш-Плюс» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.07.2017 р. №.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що штрафні санкції згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення застосовані відповідачем із порушенням вимог і граничних строків, установлених ст.250 Господарського кодексу України, що, на думку позивача, є підставою для його скасування.

Натомість, заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача посилався на те, що позиція позивача про необхідність застосування відповідачем при нарахуванні пені за порушення вимог Закону України від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», строків, передбачених ст.250 Господарського кодексу України, є помилковою (а.с.101).

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзних перевірку ПП з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по імпортним контрактам: від 04.12.2013 р. №48/12 та від 27.12.2013 р. №56/12, укладених з фірмою-нерезидентом TOYMAN PLASTIK, PETROL UR UNLERI, TANTIN VE MAKINA SANAYI VE TICARET LTD.STI (Туреччина) за період з 04.12.2013 р. по 31.12.2014 р., про що складено Акт від 06.03.2017 р. № 80/11-28-14-00/32718797 (а.с.32-39).

Згідно висновків акту перевіркою встановлено порушення статті 2 Закону України «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (із змінами і доповненнями) по імпортному контракту від 04.12.2013 р. №48/12, укладеному з фірмою-нерезидентом TOYMAN PLASTIK, PETROL UR UNLERI, TANTIN VE MAKINA SANAYI VE TICARET LTD.STI (Туреччина).

Дане порушенням полягає в тому, що позивачем та фірмою-нерезидентом було укладено контракт від 04.12.2013 р. № 48/12 про поставку товару згідно Інвойсу, на виконання умов якого резидентом було здійснено попередню оплату на суму 2288,47 Євро, що засвідчено платіжним документом від 09.12.2013 р. № б/н. Однак, у зв'язку з неможливістю виконати умови своєчасно нерезидентом попередню оплату у сумі 2288,47 Євро було повернуто, що засвідчено платіжним документом від 19.12.2014 р., однак з порушенням законодавчо встановленого строку на 285 дні.

На підставі вказаних висновків відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 31.03.2017 №, яким позивачу нараховано пеню за порушення розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 25247,86 грн. (а.с.41).

За результатами адміністративного оскарження спірне рішення залишено без змін (а.с.45-55

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 р., виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акту або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Відповідно до частин 1, 4 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Так, одним із видів таких санкцій є адміністративно-господарський штраф та інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами (частина 1 статті 239 ГК України).

Юридичним фактом, що зумовив реалізацію норм права, стали порушення суб'єкта господарювання - ПП «Агрореммаш-Плюс» у сфері валютного регулювання під час господарської діяльності, займаючись якою, він мав дотримуватися нормативно визначених приписів (правил) щодо підстав, порядку, строків та умов здійснення валютних операцій, а також використання іноземної валюти як засобу розрахунку.

За недотримання цих правил встановлена фінансова відповідальність, до якої було притягнуто ПП «Агрореммаш-Плюс».

Водночас, зі змісту (природи) виявлених порушень випливає, що вони не містять у собі ознак (елементів) складу податкового правовідношення, оскільки вони не стосуються відносин, що існують при визначенні державою видів податків, їх введення, справляння, проведення контролю і притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства; вони не стосуються відносини, пов'язаних із вилученням власності.

Зміст конкретних обставин і зумовлене ним правозастосування дає підстави вважати, що порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» на підставі якої винесено податкове повідомлення-рішення від 31.03.2017 № , відповідно, є порушеннями валютного законодавства, що підпадають під визначення порушень, за які застосовуються саме адміністративні-господарські санкції, передбачені ст. 238 ГК України, і на них не поширюються штрафні санкції (пеня), розмір і порядок стягнення яких визначається податковим законодавством.

Відповідно до статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний підхід до розуміння суті адміністративно-господарських санкцій та їх відмінність від штрафних санкцій, визначених у податковому законодавстві, сформульований (з певними поправками) у постановах Верховного Суду України від 4 липня 2011 року (справа № 21-163а11), 10 липня 2012 року (справа № 21-147а12), 27 травня 2014 року (справа № 21-126а14).

Так як, встановлені актом перевірки порушення позивачем ст. 2 Закону № 185/94-ВР мали місце у 2014 році, про що зазначено у розрахунку до податкового повідомлення-рішення (а.с.40), то суд вважає застосування до підприємства адміністративно-господарської санкції у вигляді пені за порушення Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є неправомірним, а тому податкове повідомлення-рішення від 31.03.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено те, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, зважаючи на встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового рішення діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.82).

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 31.03.2017 року № .

Присудити приватному підприємству «Агрореммаш-Плюс» (код: 32718797) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько