Справа № 809/1184/17
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

809/1184/17

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Справа № 809/1184/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Матуляка Я.П.,

за участю секретаря судового засідання Мула Х.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" про стягнення податкового боргу в сумі 1 417 810,46 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2017 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" про стягнення податкового боргу в сумі 1 417 810,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв'язку з несплатою штрафних санкцій, застосованих до відповідача за платежем з податку на додану вартість, у сумі 1052410,46 грн. - за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість, та у сумі 365400,00 грн. - за неподання Звіту про контрольовані операції з імпорту в 2015 році.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 05.09.2017 подав суду письмові пояснення щодо позову, згідно яких не заперечив наявність податкового боргу у сумі 1417810,46 грн. Зазначив також, що на даний час відповідач не взмозі сплатити вказану суму, у зв’язку із скрутним фінансовим становищем. Однак, дана заборгованість буде погашатися відповідачем по мірі поступлення коштів на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона". Просив також розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно пункту 10 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження – розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але не прибули всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, то відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне здійснити розгляд даної адміністративної справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України (далі – Кодекс) податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" зареєстроване як юридична особа 06.07.2005 року, внаслідок перетворення приватного підприємства "Компанія Рона" у відповідності до установчої угоди від 20.06.2005 року. Станом на 30.06.2016 року відповідач перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції в м. Івано-Франківську (а.с.9).

У даному акті зафіксовано порушення відповідачем, зокрема, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено граничний термін реєстрації податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 3012766,38 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних; пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, в результаті чого не подано Звіт про контрольовані операції з імпорту в 2015 році поліпропілену, поліетилену, поліетилентерефталату, стрейч плівки, а такоє інших продуктів нафтохімії від контрагента – нерезидента компанії "RESIN IMEX GENERAL TRADING LLC" (Об’єднані Арабські Емірати) на загальну суму 73162014,11 грн. (а.с.9-10).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац 1).

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзац 11).

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Згідно пункту 120.3 статті 120 цього Кодексу неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.

Дані податкові повідомлення-рішення від 19.10.2016 року відповідач отримав 21.10.2016 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13, 14).

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).

Згідно пункту 59.1 статті 59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.

Судом з'ясовано, що контролюючим органом надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" за №510-48 від 27.04.2017 року на суму податкового боргу 1417810,46 грн., яку отримано директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" особисто 27.04.2017 року (а.с.19).

На час розгляду справи податкова вимога неоскаржена та невідкликана.

Однак, зазначену у податковій вимозі суму податкового боргу відповідач не погасив.

У своїх письмових поясненнях, поданих суду 05.06.2017 року, відповідач не заперечив наявність податкового боргу у сумі 1417810,46 грн. та вказав, що на даний час відповідач не взмозі сплатити вказану суму у зв’язку із скрутним фінансовим становищем. Однак, дана заборгованість буде погашатися відповідачем по мірі поступлення коштів на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона".

Таким чином, 1052410,46 грн. штрафних санкцій, нарахованих за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість, та 365400,00 грн. штрафних санкцій, нарахованих за неподання Звіту про контрольовані операції з імпорту в 2015 році, утворюють податковий борг відповідача в загальному розмірі 1417810,46 грн., який ним не сплачено.

Дослідивши надані докази, встановивши обставини справи, їх достатність та взаємний зв’язок суд погоджується з підставністю виникнення та розміром заборгованості, заявленої до стягнення. Податковий борг відповідача підтверджується дослідженими судом довідкою про борг, обліковими картками платника податку та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Згідно п.95.1 ст.95 Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги(п.95.2 ст.95 Кодексу).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. У відповідності з пункту 95.4 статті 95 Кодексу орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" заборгованості в сумі 1417810,46 грн. є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" (код 31789757), в дохід державного бюджету України заборгованість в розмірі 1 417810 (один мільйон чотириста сімнадцять тисяч вісімсот десять) гривень 46 копійок з розрахункових рахунків у фінансових установах, які обслуговують дане підприємство, та за рахунок належних йому готівкових коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Матуляк Я.П.