Справа № 804/5306/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 р. Справа № 804/5306/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Компанії «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД», ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ БУД", ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання протиправними дії, -
Компанія «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» та ОСОБА_3 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича; треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ БУД", ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання протиправними дій з урахувань уточнених позовних вимог просили:
визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору №01-1740/Т від 28.04.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ БУД», а саме щодо правочинів (договорів): Договір застави майнових прав №01-1740/Т/8 від 31.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД»; Договір застави майнових прав №01-1740/Т/7 від 25.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_3.
визнати протиправним та скасувати наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 27 липня 2017 року № 49 винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Кулішом Віктором Миколайовичем.
В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що Компанією «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED), як майновим поручителем, за Кредитним договором №01-1740/Т від 28.04.2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ БУД», було укладено Договір застави майнових прав №01-1740/Т/8 від 31.07.2014 року, також між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Договір застави майнових прав №01-1740/Т/7 від 25.07.2014 року.
Компанією «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED) в більшій частині було здійснено погашення заборгованості за Кредитним договором, на підставі Договору застави майнових прав №01-1740/Т/8 від 31.07.2014 року, Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» на виконання вимог ст. 512 Цивільного кодексу України, відступило права вимоги за Кредитним договором та іншими договорами, що забезпечують виконання зобов'язання за Кредитним договором на користь Компанії «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» в обсязі відповідному до предмету застави на який звернуто стягнення, про що було укладено Договір про відступлення права вимоги від 01 серпня 2014 року за Кредитним договором №01-1740/Т від 28 квітня 2014 року, Договір про відступлення права вимоги №01-1740/Т-У від 01 серпня 2014 року, Договір про відступлення права вимоги від 06 серпня 2014 року за Іпотечним договором №01-1740/Т/1 посвідченого 28.04.2014 року, Договір про відступлення права вимоги від 06 серпня 2014 року за Іпотечним договором №01-1740/Т/2 посвідченого 28.04.2014 року. ОСОБА_3, також отримав право регресної вимоги по ТОВ «АТ БУД» в обсязі відповідному до його предмету застави на який банком звернуто стягнення.
Про існування спірного повідомлення № 1170 від 27 липня 2017 року про нікчемність правочинів зазначених вище, позивачу стало відомо з відкритих джерел, в тому числі з Єдиного державного реєстру судових рішень. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Кулішом Віктором Миколайовичем на адресу позивачів вказані повідомлені не направлялись, та не отримано на момент звернення до суду. Повідомлення № 1170 від 27 липня 2017 року про нікчемність правочинів отримані лише ОСОБА_5 Позивач вважає, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича, щодо визнання нікчемними правочинів, викладених в Повідомленнях є противоправними, а вимоги викладені в оскаржуваних повідомленнях є незаконними, чим порушено права та законні інтереси Компанії «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД»та ОСОБА_3
Представник позивачів в судове засідання надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження та просив позовні вимоги з урахуванням уточнень, задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача також надала клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. Доводи проти адміністративного позову з урахуванням уточнень Компанії «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» та ОСОБА_3, виклали в запереченнях.
Треті особи у судове засідання не з'явились про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали письмові пояснення, та просили розглядати справу без їх участі.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 16.09.2015 року № 576 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення № 90 про запровадження в Банку з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» термін дії ліквідації банку до 15 січня 2018 року.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 31.05.2017 № 1217 «Про заміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ АКТАБАНК» Куліш Віктору Миколайовичу (далі - «Уповноважена особа Фонду»).
У відповідності до підпункту 8 частини 1 статті 48 Закону, Фонд/Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Згідно частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі -Закон»), протягом дії тимчасової адміністрації Фонд/Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня: впровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), щодо нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
На виконання вищезазначених вимог Закону, відповідачем була проведена перевірки договорів при кредитуванні ТОВ «АТ БУД» за кредитним договором № 01-1740/Т від 28.04.2014 року за результатами якої було складено повідомлення № 1170 від 27 липня 2017 року про нікчемність наступних правочинів а саме: Договору застави майнових прав №01-1740/Т/7 від 25.07.2014 року та Договору застави майнових прав №01-1740/Т від 31.07.2014 року згідно п. 1, 2, 5, 6, 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
На виконання повідомлення про нікчемність правочинів № 1170 від 27 липня 2017 року видано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 27 липня 2017 року № 49.
Суд вирішуючи питання щодо правомірності дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича, виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до п. 1 розділу III Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами.
Відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги, викладені в оскаржуваних повідомленнях про нікчемність правочинів, зазначає, що договори застави майнових прав призвели до віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних та є нікчемними з підстав, визначених пунктами 1, 2, 5, 6, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак зазначені обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, 28 квітня 2014 року між Публічним акціонерним Товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ БУД» було укладено Кредитний договір №01-1740/Т. На забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ БУД» зобов'язань за Кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Компанією «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED), як майновим поручителем, було укладено Договір застави майнових прав №01-1740/Т/8 від 31.07.2014 року, також між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Договір застави майнових прав №01-1740/Т/7 від 25.07.2014 року (а.с. 24-26, 27-29).
Крім того, було укладено інші договори, на забезпечення виконання ТОВ «АТ БУД» зобов'язань за Кредитним договором, а саме:
- Договір поруки №01-1740/Н/3 від 28.04.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_5;
-Договір поруки №01-1740/Н/4 від 28.04.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_7;
-Договір поруки №01-1740/Н/5 від 28.04.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_8;
-Договір поруки №01-1740/Н/6 від 28.04.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_6;
-Договір іпотеки №01-1740/Т/1 від 28.04.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_6;
-Договір іпотеки №01-1740/Т/2 від 28.04.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_7
Відповідно до ч. 1 статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Оскільки, ТОВ «АТ БУД» в строк визначений Кредитним договором, не було виконано зобов'язань щодо повернення суми кредиту, то ПАТ «АКТАБАНК» повністю погасив заборгованість за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на грошові кошти Позивача Компанії «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» та ОСОБА_3
Відповідачем не заперечувалось, що на підставі Договору застави майнових прав №01-1740/Т/8 від 31.07.2014 року, Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» на виконання вимог ст. 512 Цивільного кодексу України, відступило права вимоги за Кредитним договором та іншими договорами, що забезпечують виконання зобов'язання за Кредитним договором на користь Компанії «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED) в обсязі відповідному до предмету застави на який звернуто стягнення, про що було укладено Договір про відступлення права вимоги від 01 серпня 2014 року за Кредитним договором №01-1740/Т від 28 квітня 2014 року, Договір про відступлення права вимоги №01-1740/Т-У від 01 серпня 2014 року, Договір про відступлення права вимоги від 06 серпня 2014 року за Іпотечним договором №01-1740/Т/1 посвідченого 28.04.2014 року, Договір про відступлення права вимоги від 06 серпня 2014 року за Іпотечним договором №01-1740/Т/2 посвідченого 28.04.2014 року. Позивач-2 також отримав право регресної вимоги по ТОВ «АТ БУД» в обсязі відповідному до його предмету застави на який банком звернуто стягнення.
Вищевказані Договори про відступлення права вимоги, відповідачем не оспорюються.
Таким чином, укладення та фактичне виконання Сторонами правочинів, призвело до погашення зобов'язання ТОВ «АТ БУД» перед ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок майнових прав Позивачів, а визнання їх Відповідачем нікчемними, призвело до порушення прав позивача.
Вирішуючи питання, щодо нікчемності Договору застави майнових прав №01-1740/Т/8 від 31.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» та Договору застави майнових прав №01-1740/Т/7 від 25.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_3, передбачених п.п. 1, 2, 5, 6, 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд зазначає наступне.
У відповідності до частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Відповідно до п.1 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.
Як вбачається з копії Договорів про відступлення права вимоги, Договорів застави майнових прав вони містять в собі умови, відповідно до яких відступлення прав вимог ПАТ «АКТАБАНК» в інтересах позивачів, відбувалося у зв'язку з тим, що обов'язок ТОВ «АТ БУД», тобто позичальника за Кредитним договором, щодо повернення кредитних коштів було виконано заставодавцями (майновими поручителями), тобто новими кредиторами, до моменту укладення Договорів про відступлення прав вимог було вчинено відповідні майнові дії на користь ПАТ «АКТАБАНК», оскільки було фактично здійснено погашення заборгованості ТОВ «АТ БУД» на користь ПАТ «АКТАБАНК».
Позивачі вчинили на користь ПАТ «АКТАБАНК» відповідні майнові дії, а саме: передали Банку в заставу свої майнові права на отримання грошових коштів, тобто Банк, не приймав на себе зобов'язань, користь. Договори про відступлення права вимоги укладені у зв'язку з тим, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості ТОВ «АТ БУД» шляхом звернення стягнення на предмети застави та нечинним не визнавались.
Таким чином, укладення Договорів застави майнових прав, призвело навпаки до того, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості за Кредитним договором. Зазначені обставини підтверджують відсутність факту безкомпенсаційної відмови ПАТ «АКТАБАНК» від власних майнових вимог.
Крім того, відповідачем не надано жодного доказу, що підтверджують факт безоплатного відчуження майна з боку ПАТ «АКТАБАНК», або відмови останнього від майнових вимог, тому його твердження щодо нікчемності правочинів є лише припущенням.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що угоди визнані Відповідачем нікчемними - не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 1 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
Так, згідно Договорів застави майнових прав, ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості за вищевказаним Кредитним договором. Тобто, внаслідок даних правочинів кошти та/або майно не вибували із володіння ПАТ «АКТАБАНК», а навпаки, внаслідок даних правочинів ПАТ «АКТАБАНК» в повному обсязі задовольнив свої вимоги.
Уклавши зазначені вище договори, банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами. Внаслідок укладення Договорів застави майнових прав відбулось одночасне погашення заборгованості ТОВ «АТ БУД» перед ПАТ «АКТАБАНК» за виданим кредитом, в тому числі простроченої, а також зменшення зобов'язань банку перед Позивачами.
Звернення стягнення ПАТ «АКТАБАНК» на майнові права Позивачів, призвело до збільшення розміру грошових активів ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок зменшення обсягу зобов'язань Банку. Таким чином, укладення вищевказаних договорів, мало наслідком виключно покращення нормативів капіталу банку ПАТ «АКТАБАНК». Отже, зазначені договори не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
Відповідно до п.5 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"
Згідно ст. 546 ЦК України, забезпечується такими способами як неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Тому забезпечувати виконання грошових вимог в порядку здійснення кредитних операцій може лише установа, яка має право надавати відповідні послуги/здійснювати кредитні операції - Банк. Укладення Договорів застави майнових прав, що визнані Відповідачем нікчемними правочинами, забезпечило виконання зобов'язань ТОВ «АТ БУД» перед ПАТ «АКТАБАНК». В свою чергу ПАТ «АКТАБАНК» не приймав на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог.
Договори застави майнових прав, не передбачають прийняття Банком на себе зобов'язань по забезпеченню грошових вимог, оскільки Банк набув майнове право та реалізував це право на свою користь шляхом звернення стягнення. Таким чином, пункт 5 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» взагалі не може бути застосований до Договорів застави майнових прав.
Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.
Між тим, уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та не наведено, з яких підстав вбачається, що договір має ознаки нікчемного правочину.
Відповідачем не доведено, що укладення такого договору містить ознаки правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність банку.
Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Згідно із частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.
Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.
Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Проте, уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок, чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання Уповноваженою особою правочинів нікчемними та направлення з цього приводу повідомлень.
Крім того, відповідно до п. 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.
Отже згідно діючого Порядку, відповідачем порушено строк проведення перевірки правочинів ПАТ «АКТАБАНК» на предмет нікчемності, оскільки вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016р.
Приймаючи до уваги те, що судом встановлено протиправність віднесення відповідачем зазначених вище правочинів до нікчемних, то в останнього обов'язок, визначений ч. 4 ст. 38 Закону №4452-VI, не виникає, у тому числі щодо повідомлення сторін про нікчемність цих договорів.
Таким чином, дії щодо направлення повідомлень про нікчемність правочинів (договорів), не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства та підлягають визнанню протиправними, як і Наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками нікчемності правочинів» № 49 від 27 липня 2017 року, оскільки підставою його видання є рішення відповідача про нікчемність Договорів застави майнових прав (грошові депозити) №01-1740/Т/7 від 25.07.2014 року що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3 та 1740/Т/ від 31.07.2014 року що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД».
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч. ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Компанії «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД», ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліша Віктора Миколайовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ БУД", ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання протиправними дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору №01-7140/Т від 28.04.2014 року, що укладені між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АТ БУД», а саме щодо правочинів (договорів): Договір застави майнових прав №01-1740/Т/8 від 31.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED); Договір застави майнових прав №01-1740/Т/7 від 25.07.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та фізичною особою ОСОБА_3.
Визнати протиправним та скасувати накази «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 27 липня 2017 року № 49 винесеніий Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Кулішом Віктором Миколайовичем.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя А.О. Коренев