Справа № 814/960/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 р. Справа № 814/960/17

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „АПОЛЛОН-Н" на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „АПОЛЛОН-Н" до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови від 06.04.2017р., -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови від 06.04.2017р.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю „АПОЛЛОН-Н" не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 26 червня 2017 року по справі № 814/960/17 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Сторони по справі сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з'явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, у період з 09.03.2017 року по 13.03.2017 року спеціалістами Управління проведено перевірку додержання ТОВ «АПОЛЛО-Н» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 13.03.2017 року № 14-05-079/0019 (далі - акт перевірки).

Під час перевірки виявлено порушення позивачем за ст. 95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», а саме: на підприємстві ТОВ «АПОЛЛО - Н» дев'ятьом працівникам не нараховується та не виплачується індексація на заробітну плату.

06.04.2017 року уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Миколаївській області накладено на ТОВ «АПОЛЛО-Н» штраф у розмірі 32 000 грн., про що винесено постанову № 30-КП.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова № 30-КП від 06.04.2017 року Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення на ТОВ «АПОЛЛО-Н» штраф у розмірі 32 000 грн. є правомірною, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Виходячи з наведеного, можна зробити висновок, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Зазначене підтверджується, зокрема, листом Мінсоцполітики України від 03.10.2014 року № 219/10/136-14 «Про індексацію заробітної плати» де вказано, що індексація є державною соціальною гарантією, що надається населенню з метою підтримки купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що до структури заробітної плати входить додаткова заробітна плата, яка включає, в тому числі, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Отже, враховуючи те, що індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 №9- рп/2013), передбаченою статтею 33 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», вона входить до структури заробітної плати, що також підтверджується підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року №5, відповідно до якого суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати. Як складова належної працівникові заробітної плати індексація спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Таким чином, проведення індексації заробітної плати у встановленому законодавством порядку передбачено ст. 95 Кодексу законів про працю України. А тому індексація заробітної плати є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, за недотримання якої юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника щодо якого скоєно порушення.

Отже, сукупний аналіз вищенаведених норм чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що позивачем по справі порушено трудове законодавство, за яке позивача було притягнуто до відповідальності, дійсно мало місце.

Разом з тим, відповідно до п.2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 р. (далі - Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору та встановлення періоду такої роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акту про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Пунктом 3 Порядку №509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (п. 4 Порядку № 509).

Разом з тим, як вибачається з матеріалів справи, Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування складено 13.03.2017 року за № 14-05-079/0019, а повідомлення про признання розгляду справи прийняте 03.04.2017 року, тобто пізніше ніж через 10 днів після складання акту.

Крім того, згідно із пунктом 6 Порядку № 509, про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктами 7, 8 цього Порядку передбачено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітитки, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Однак, повідомлення про признання розгляду справи від 03.04.2017 року надійшло до позивача - 05.04.2017 року, тобто пізніше ніж за 5 днів до розгляду справи, чим порушено права останнього у справі брати участь у розгляді справи та надавати пояснення та докази під час розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення законодавства про працю № 30-КП від 06.04.2017 року діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством України, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем у справі позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування такого рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „АПОЛЛОН-Н", - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року по справі № 814/960/17, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „АПОЛЛОН-Н", - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 06.04.2017 року № 30КП, винесену заступником начальника Управління Держпраці в Миколаївській області Жовнєнко Денисом Сергійовичем відносно товариства з обмеженою відповідальністю „АПОЛЛОН-Н".

Стягнути з Управління Держпраці у Миколаївській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю „АПОЛЛОН-Н" (пр. Незалежності (Леніна), 26, кв. 44 м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, , р/р № 9566 в ПАТ КБ „ПриватБанк", МФО 305299) судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у сумі 9072,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко