Справа № 808/944/16
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2017 рокусправа № 808/944/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі № 808/944/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі - відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив, з урахуванням уточненого адміністративного позову:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" на підставі договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США від 17.02.2015 № 012-07977-170215, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" на підставі договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США № 012-07977-170215 від 17.02.2015 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що операції з перерахування грошових коштів були здійснені у період дії постанови Національного Банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних». При цьому всупереч приписам п. 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» № 14 від 20.03.2013 року, кошти для зарахування на рахунок позивача за договором № 012-07977-170215 надійшли з рахунку ОСОБА_3, тобто від третьої особи, внаслідок чого відбувалось корегування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обов'язку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування по таким операціям. Зауважено, що укладення додаткової угоди № 1 від 17.02.2015 року суперечило як внутрішнім документам банку, так і чинному законодавству.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутністю останніх.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.02.2015 року між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та позивачем (вкладник) укладено договір № 012-07977-170215 банківського вкладу "Найкращий" у доларах США, за змістом якого Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2, сума Вкладу складає 6000,00 доларів США (а.с.8).

Додатковою угодою № 1 до Договору № 012-07977-170215 від 17.02.2015 року сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 Договору в наступній редакції: "Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору…" (а.с.9).

На виконання вказаного договору відповідно до платіжного доручення № 46010987 від 17.02.2015 року кошти в сумі 6000,00 доларів США надійшли на рахунок ОСОБА_2 шляхом перерахування з відкритого в ПАТ "Дельта Банк" поточного рахунку іншої особи ОСОБА_3 - резидента (а.с.10).

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" віднесене до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 року у ПАТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію ПАТ "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" по 02.10.2015 року (включно).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення № 181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" (а.с.29).

Згідно цього Рішення розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк", уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

04.08.2015 року позивач звернувся із заявою (вх. № 3056133 від 04.08.2015 року) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. з проханням виплатити грошові кошти у розмірі 6000,00 доларів США за Договором № 012-07977-170215 від 17.02.2015 року на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.11).

Відповідно до листа АТ "Дельтабанк" вих. № 05-3056133 від 05.08.2015 року, підписаного директором департаменту клієнтської підтримки, позивачу повідомлено, що за рахунками, відкритими на його ім'я в Банку, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації. Наразі здійснюється перевірка операцій за рахунками, відкритими на його ім'я в Банку (а.с.12).

29.10.2015 року позивач звернувся із заявою (вх. № 3146185 від 29.10.2015 року) з кредиторською вимогою та з проханням перерахувати належні йому кошти на поточний рахунок, відкритий у АТ "Ощадбанк" (а.с.17).

Крім того, 29.10.2015 року позивач також звернувся до відповідача із проханням надати пояснення на підставі яких норм Закону позивач не отримав кошти за Договором № 012-07977-170215 від 17.02.2015 року, зазначивши, що жодних повідомлень про відмову у виплаті останній не отримував (а.с.18).

Листом вих. № 05-3109925 від 12.11.2015 року позивача повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 012-07977-170215 від 17.02.2015 року, укладеного між АТ "Дельта Банк" та позивачем, згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та, відповідно, інформацію щодо вищезазначеного Договору не включено до переліку вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (а.с.19).

Незгода позивача із бездіяльністю відповідача щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та зобов'язання включити його до такого переліку вкладників і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано доказів того, що правочин між позивачем та банком є таким, що порушує публічний порядок, як і не доведено умислу ОСОБА_3 та позивача стосовно дроблення вкладу з метою штучного зобов'язання Фонду на відшкодування коштів в межах гарантійного розміру.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (надалі - Закон України від 23 лютого 2012 року №4452-VI).

Статтею 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI закріплено правовий статус Фонду. Так, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

У відповідності до пункту 17 частини першої статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В силу частини 1 статті 36 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Статтею 37 вказаного Закону України визначено, що Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Згідно частини 1 статті 46 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (частина 5 статті 45 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI).

Частиною 1 статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI закріплено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У відповідності до статті 27 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації, у відповідності до частини 2 статті 38 Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VI, уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За приписами частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Більш детальний порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) коштів за вкладами фізичних осіб визначений Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), яке затверджено Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14.

Відповідно до вказаного Положення, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (пункт 8 Розділу І Положення), а Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про ліквідацію банку як юридичної особи (пункт 11 Розділу І Положення).

Банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити, зокрема, формування файлів та архівування бази даних про вкладників відповідно до вимог розділу ІІ Правил; направлення до Фонду файлів бази даних разом із супровідним листом (пункт 4 розділу ІІ Положення).

Банк має право надати до Фонду відповідні зміни до бази даних про вкладників (пункт 6 розділу ІІ Положення).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку (пункт 3 розділу ІІІ Положення).

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування (пункт 6 розділу ІІІ Положення).

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду(пункт 2 розділу ІV Положення).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. (пункт 4 розділу ІV Положення).

Отже, з наведених нормативно-правових актів встановлено, що відшкодування коштів триває з моменту прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та завершується в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи. При цьому, ще під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду вживає заходів щодо: 1) перевірки правочинів, укладених банком, 2) формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, 3) формування переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом; 4) повідомлення правоохоронних органів у випадку виявлення протиправних дій відносно банку тощо, а Фонд на підставі складеного уповноваженою особою Фонд переліку складає і затверджує Загальний реєстр вкладників.

За позицією позивача, з чим помилково погодився суд першої інстанції, відповідачем була проявлена бездіяльність з приводу саме не включення його до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та висновок щодо визнання нікчемним, укладеного правочину, є безпідставним та необґрунтованим.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із вказаним, оскільки під час апеляційного перегляду справи встановлено, що фактично 15.01.2015 року керівники структурних підрозділів банку дізналися про обмеження на здійснення певних операцій, встановлених Правлінням Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Дельта банк» до категорії проблемних».

На підставі постанови Правління Національного банку України за № 692/БТ від 30 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта банк» віднесено до категорії проблемних і, крім того, для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища запроваджено певну низку обмежень, в тому числі, заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність застосування наслідків нікчемності Договору банківського вкладу "Найкращий" у доларах США № 012-07977-170215 від 17.02.2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з пунктом 1.8. договору банківського вкладу (депозиту) № 012-07977-170215 від 17.02.2015 року зарахування вкладу на рахунку здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору (а.с.8).

Пунктом 2.2. договору визначено, що підписанням цього договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з правилами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору.

Згідно з п. 5.11. розділу 5 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк», зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови правління Національного банку України «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» № 365 від 16.09.2013 року, надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України, передбачених законодавством України, на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) не дозволяється.

Як вбачається з матеріалів справи, на депозитний рахунок позивача надійшли кошти в іноземній валюті в розмірі 6000 євро від третьої особи - ОСОБА_3, що суперечить чинному законодавству, а також наведеним вище умовам договору та правилам банківського обслуговування ПАТ «Дельта Банк».

При цьому факт укладення між позивачем та банк Додаткової угоди № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) № 012-07977-170215 від 17.02.2015 року, відповідно до якої п. 1.8 вказаного договору викладено в іншій редакції, з огляду на вищенаведені обставини, є таким, що не відповідає приписам чинного законодавства.

Крім того, операція щодо перерахування готівкових коштів третьою особою на рахунок ОСОБА_2 здійснювалась у період дії постанови правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» № 692/БТ від 30.10.2014 року, якою, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом (керівників структурних підрозділів повідомлено 15.01.2015 року), що свідчить про укладання вищевказаного договору з метою отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб та надання банком переваги певній фізичній особі перед іншими кредиторами.

Отже, саме з 30 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» було заборонено укладати з фізичними особами, зокрема, депозитні договори, за наслідками яких збільшується розмір суми відшкодування грошових вкладів Фондом, але судом першої інстанції цей факт не був прийнятий до уваги.

Тобто, не зважаючи на заборону, 17.02.2015 року ПАТ «Дельта Банк» був укладений депозитний договір № 012-07977-170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» з позивачем, що в свою чергу є порушенням постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ, яка є обов'язковою до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що договір банківського вкладу (депозиту) № 012-07977-170215 «Найкращий» від 17.02.2015 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 є таким, що суперечить інтересам банку та інтересам держави, тобто містить ознаки нікчемності відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб».

Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2015 року Уповноваженою особою було видано наказ № 813, відповідно до якого, серед іншого договір банківського вкладу № 012-07977-170215 від 17 лютого 2015 року було визнано нікчемним.

З огляду на вищенаведені правові норми та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, у межах його компетенції та покладених обов'язків, вживалися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню.

Отже, вважати протиправною бездіяльність відповідача немає підстав, оскільки ним вчинено дії у відповідності до статті 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Оскільки судом не встановлено пасивної поведінки відповідача відносно позивача при складанні переліку вкладників та формуванні і затвердженні реєстру вкладників, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість тверджень позивача про допущення з боку відповідачів протиправної бездіяльності.

При цьому позивачем не спростовано, що кошти на його поточний рахунок надійшли фактично з поточного рахунку ОСОБА_3.

На той факт, що правочин та додаткова угода до нього укладені саме з метою, зазначеною у 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вказує не тільки факт перерахування коштів з рахунку ОСОБА_3 на рахунок позивача, а й те, що угоди та операції за ними здійснювались у період заборони, встановленої Постановою Правління Національного банку України № 392/БT від 30.10.2014 року.

На досягнення зазначеної мети вказує і факт внесення змін до договору банківського вкладу, відповідно до яких вкладнику надано право перерахувати кошти із відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента.

За таких обставин, відповідач, визнавши нікчемним договір банківського вкладу (депозиту), укладений між банком та позивачем та не включивши позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову, а відповідно апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі № 808/944/16 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко