Справа № 336/2059/17(2-а/336/215/2017)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2017 року справа № 336/2059/17(2-а/336/215/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою державного виконавця відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року по справі № 336/2059/17 (2-а/336/215/17) за позовом Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до державного виконавця відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - позивач) звернулося до суду першої інстанції з позовом до державного виконавця відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. (далі - відповідач), в якому просило, з урахуванням уточненого адміністративного позову, визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 28.03.2017 року ВП № 53651624 в частині стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 12800 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. від 28.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 53651624 в частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя виконавчого збору в сумі 12800 гривень.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, державний виконавець відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщева Т.М. звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення, на підставі якого видано виконавчий лист № 2а-4740/11 набрало законної сили 11.01.2014 року, а отже виконавчий документ виконується не в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а в порядку ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», отже виконавчий збір підлягає стягненню з боржника у порядку та розмірі встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. від 28.03.2017 року відкрите виконавче провадження № 53651624 з виконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2011 року, якою визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі надбавки згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 від 18.11.2004 року за період з 01 жовтня 2010 року по 19 квітня 2011 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі надбавки згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 від 18.11.2004 року і статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 року за період з 01 жовтня 2010 року до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи, та забезпечити її виплату з урахуванням сум, отриманих за вказаний період.

Одночасно державним виконавцем прийнято рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800 гривень (а.с.4-5).

Розглядаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є належним відповідачем у справі. Проте така позиція суду є помилковою з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385/2011 затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до пункту 7 якого ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно із Положенням про Державну виконавчу службу України, затвердженим постановою КМУ № 229 від 02.07.2014 року, Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

З 07.04.2015 року вищевказане Положення про ДВС втратило чинність у зв'язку із прийняттям постанови КМУ № 150 від 31.03.2015 року, якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Статтею 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Враховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, у разі подання позовної заяви до державних виконавців або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби чи до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами статті 52 КАС України здійснювати заміну неналежного відповідача на належного.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Отже, вказаними нормами статті встановлено, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції.

Під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача та не допустив його заміну, що призвело до порушення норм процесуального законодавства.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції за приписами статті 52 КАС України не наділений повноваженнями щодо здійснення заміни неналежного відповідача під час апеляційного розгляду справи, тому, відповідно, підстави для задоволення позову до державного виконавця відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. відсутні.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного виконавця Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року по справі № 336/2059/17 (2-а/336/215/17) - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко