Справа № 161/979/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року№ 876/5581/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Довгополова О.М.

за участі секретаря судового засідання: Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі за позовом Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови,

встановив:

У січні 2017 року позивач Луцьке об'єднане УПФ України Волинської області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області, в якому просив скасувати постанову головного державного виконавця Турчинського В.Є. від 29.12.2016 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100 грн., винесену на підставі виконавчого листа № 161/3612/16-а від 26.09.2016 року виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 21.03.2017 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2016 року по справі № 161/3612/16-а виконана позивачем правомірно та в повному обсязі, а отже головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Волинської області Турчинським В.Є. без правових підстав, неправомірно винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.. Вказує апелянт, що Розпорядженням Луцького об'єднаного УПФУ Волинської області від 28.12.2016 року № 194150 проведено перерахунок пенсії відповідно до зазначеної постанови суду. Виплата коштів у зв'язку із проведеним перерахунком не була включена до основної відомості на січень 2017 року, оскільки графіки подання коректур для проведення нарахування пенсій та виплатних документів встановлюються ГУ ПФУ у Волинській області. Згідно графіка виплати пенсій у січні 2017 року, датою подання коректур було 23.12.2016 року, а тому виплата зазначених коштів буде проведена в лютому 2017 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 21.03.2017 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень ДВС ГТУ юстиції у Волинській області перебувало виконавче провадження ВП №52354589 щодо виконання виконавчого листа № 161/3612/16 від 26.09.2016 р. Луцького міськрайонного суду Волинської області про зобов`язання Луцького об`єднаного УПФУ Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії Гілю А.І. з 01.01.2016 року, відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-84 вих. від 11.02.2016 року, без обмежень максимального розміру пенсії, з врахуванням виплачених сум.

Вказаний виконавчий лист було видано на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2016 року.

Постанова про відкриття даного виконавчого провадження винесена 26.09.2016 р. та направлена боржнику для виконання. Для самостійного виконання рішення суду визначено строк до 03.10.2016 року.

У матеріалах виконавчого провадження міститься лист Луцького об`єднаного УПФУ Волинської області № 8496/02-18 від 25.10.2016 р., у якому зазначено, що гр. Гілю А.І. нараховано доплату в розмірі 105708,88 грн., за період з 01.01.2016 р. по 31.10.2016 р. Доплата до пенсії в сумі 105708,88 грн. була включена в основну відомість за листопад 2016 року.

Оскарженою постановою головного державного виконавця від 29.12.2016 року, на підставі ст.ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження», накладено на Луцьке об`єднане УПФУ Волинської області штраф в сумі 5100 грн. за невиконання вказаного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області, у виконавчому провадженні ВП №52354589. Цією ж постановою державного виконавця зобов'язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області від 30.06.2017 року виконавче провадження ВП №52354589 щодо виконання виконавчого листа №161/3612/16 від 26.09.2016 р. Луцького міськрайонного суду Волинської області - закінчено, згідно п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на час розглядуваних правовідносин) встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин 1, 4 ст.18 вказаного Закону, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно норм ч.1, ч.6 ст.26 цього Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Судом першої інстанції вірно враховано, що статтею 63 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого ч.2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторно невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець в тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вірно вказано судом першої інстанції, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції Волинської області правомірно винесено постанову від 29.12.2016 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100 грн., згідно виконавчого листа № 161/3612/16-а від 26.09.2016 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, оскільки боржником рішення суду не виконано в повному обсязі.

Разом з тим, будь-яких поважних причин невиконання рішення суду позивачем не наведено, а тому державний виконавець згідно ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду за виконавчим листом 161/3612/16-а від 26.09.2016 року в частині виплати пенсії Гілю А.І. не було виконано станом на час винесення спірної постанови від 29.12.2016 року про накладення штрафу, хоча згідно вказаного вище повідомлення боржника Луцького об'єднаного УПФ України Волинської області від 25.10.2016 року така виплата мала б бути включена в основну відомість за листопад 2016 року.

Крім того, як уже зазначалося вище, відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Працівники органів і підрозділів ДВС (виконавці) при виконанні судових рішень діють від імені органів ДВС.

Відповідно до ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Отже, належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення штрафу винесеної державним виконавцем, повинен бути відповідний орган ДВС. Таким органом являється, зокрема, відповідне Управління ДВС.

Проте, розглядуваний адміністративний позов Луцького об'єднаного УПФ України Волинської області заявлено до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції у Волинській області, тобто до неналежного відповідача.

Згідно ст.52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

З вищенаведеної статті видно про можливість заміни неналежного відповідача виключно судом першої інстанції.

Тому, враховуючи що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанова суду першої інстанції від 21.03.2017 року.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2017 року в адміністративній справі за позовом Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

О.М. Довгополов

Повний текст ухвали виготовлено 11.09.2017 року