Справа № 760/16889/17
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/2171/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2017 року Суддя Соломянського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №5 батальону №2 УПП в м. Києві лейтенанта поліції Юхименка М.М. про визнання дій протиправними щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, суддя
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, яким оскаржує дії відповідача по складанню відносно нього протоколу про адмінінстративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
В відкритті провадження в справі має бути відмовлено, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.
Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.
Так, предметом позову є дії відповідача, пов`язані із складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.1340 КУпАП щодо позивача.
Тобто, вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні дії, які повинні бути розглянуті при розгляді справ про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов`язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, а також дії інспекторів поліції по його складанню самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 17 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно позивачки за ч.1 ст.130 КУпАП розглядається судом першої інстанції, за наслідками розгляду якого виноситься постанова суду.
На підставі викладеного, провадження в справі не може бути відкрито, а справа призначена до судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, п.1 ч. 1 ст. 109, 186 КАС України, суддя
У Х В А Л И В:
В відкритті провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №5 батальону №2 УПП в м. Києві лейтенанта поліції Юхименка М.М. про визнання дій протиправними щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.
У разі, якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього кодексу, або без виклик уособи, яка її оскаржу, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Суддя: