Справа № 490/181/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/181/17

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта та Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" - Крота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Зінкіна Костянтина Сергійовича, за участю третьої особи - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконними дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Зінкіна К.С. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. № 102748 стосовно ОСОБА_2 за порушення ст.82 КУпАП; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. № 102748 стосовно ОСОБА_2 за порушення ст.82 КУпАП, а справу закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач вважає притягнення до адміністративної відповідальності незаконним. На час винесення постанови вона обіймала посаду начальника відділу екологічної безпеки Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України». Постановою від 26 грудня 2017 р. їй поставлено у вину порушення правил поводження з відходами, а саме: в інвентаризації відходів відсутні відходи, які утворюються під час обслуговування акваторії Миколаївською філією ДП «Адміністрація морських портів України». Зазначає, що установа в якій вона працює не є виробником речовин (сміття, розливу), які перебувають на акваторії морського порту, тому для ДП «Адміністрація морських портів України» вони не є відходами в розумінні Закону України «Про відходи» та установа не повинна складати паспорти відходів. Очищення акваторії порту від відходів, які були утворені іншими суб'єктами (суднами, підприємствами) не утворює відходи для ДП «Адміністрація морських портів України»в розумінні Закону України «Про відходи». Тому нею не вчинялося правопорушення передбачене ст. 82 КУпАП та ст. 42 Закону України «Про відходи».

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2017 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Протоколом №102751 від 26 грудня 2016 року відповідач установив порушення виконуючою обов'язки начальника відділу екологічної безпеки Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_2 вимог ст. 17, 26 Закону України «Про відходи», а саме: в інвентаризації відходів відсутні відходи, які утворилися під час обслуговування акваторії Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», відсутні паспорта даних відходів, відсутні договори на утилізацію цих відходів.

Постановою відповідача №102748 від 26 грудня 2016 року встановлено порушення правил поводження з відходами, а саме в інвентаризації відходів відсутні відходи, які утворюються під час обслуговування акваторії Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України».

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ним не встановлено незаконності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 82 КУпАП Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення - тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст.242-1 КУпАП Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53 1, 53 3 - 54, 59 - 77 1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78 1 - 79, статтями 80 - 83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86 1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90 1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91 1 - 91 4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188 5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак складу правопорушення: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності. Відсутність хоч би однієї з них означає відсутність складу в цілому.

Позивач обіймає посаду начальника відділу екологічної безпеки Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту). Під час проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в Адміністрації, яка проводилась Державною екологічною інспекцією північно-західного регіону Чорного моря, Інспектором стосовно Позивача було складено протокол/ При адміністративне правопорушення від 26.12.2016 р. №102751 за ст. 82 КУпАП.

На підставі вищезазначеного протоколу Інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. №102748, відповідно до якої, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (850 грн.) за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 82 КУпАП.

В Постанові зазначається, що під час перевірки Адміністрації було встановлено порушення правил поводження з відходами, а саме: в інвентаризації відходів відсутні відходи, які утворюються під час обслуговування акваторії Миколаївською філією Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» (адміністрацією Миколаївського морського порту).

Таким чином, Інспектор зазначає, що відходи, які мали бути інвентаризовані, утворюються саме під час обслуговування Адміністрацією акваторії морського порту. Однак, таке твердження суперечить положенням чинного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання; поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про відходи» його сфера розповсюджується на утворення, збирання відходів. Згідно ст. 13 того ж Закону суб'єктами сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов'язана із поводженням з відходами

Відповідно до ч.1 статті 17 Закону України «Про відходи» передбачено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані:

а) запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів;

б) забезпечувати приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в яких знаходилася продукція цих підприємств, установ та організацій - суб'єктів господарської діяльності, або укладати угоди з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію;

в) визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров'я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища;

г) на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку;

д) забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки;

є) здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обгрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації;

ж) не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки;

з) не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах;

и) здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів;

і) своєчасно в установленому порядку сплачувати екологічний податок, що справляється за розміщення відходів;

ї) надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов'язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи;

й) призначати відповідальних осіб у сфері поводження з відходами;

к) забезпечувати розробку в установленому порядку та виконання планів організації роботи у сфері поводження з відходами;

л) відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров'ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України;

м) забезпечувати професійну підготовку, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері поводження з відходами;

н) мати ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами і/або дозвіл на транскордонне перевезення небезпечних відходів;

о) мати погоджений із уповноваженими органами виконавчої влади план дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації, пов'язаної з поводженням з небезпечними відходами;

п) передбачати при укладанні угод на поставку в Україну товарної продукції утилізацію чи вивезення з України використаних пакувальних матеріалів і тари;

р) здійснювати планування нового будівництва або реконструкції об'єкта поводження з відходами з дотриманням вимог законодавства про містобудування;

с) мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000;

т) виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.1999 р. № 2034 первинний облік відходів - реєстрація у формах первинних облікових документів (картки, журнали, анкети) відомостей про відходи під час їх утворення на підприємстві та здійснення операцій поводження з ними.

Цим же пунктом визначено, що інвентаризація відходів - це комплекс разових організаційно-технічних заходів з виявлення, ідентифікації, опису і реєстрації відходів, обліку обсягів їх утворення, утилізації та видалення, а також виявлення і обстеження місць утворення відходів і об'єктів поводження з ними.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що первинний облік відходів ведуть підприємства відповідно до типових форм первинної облікової документації (картки, журнали, анкети) з використанням технологічної, нормативно-технічної, планово-економічної, бухгалтерської та іншої документації. Відомості для первинного обліку відходів, що заносяться до зазначених документів, обумовлюються системою показників, необхідних для заповнення форм державної статистичної звітності та ведення паспорта відходів.

Інструкція щодо заповнення типової форми первинної облікової документації N 1-ВТ „Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари", затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 07.07.2008 р. № 342 зазначає, що для проведення інвентаризації відходів може використовуватися інформація, наведена в типовій формі N 1-ВТ.

Ця Інструкція встановлює порядок ведення первинного обліку відходів та пакувальних матеріалів і тари за типовою формою N 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" (далі - типова форма N 1-ВТ), яку заповнюють підприємства, установи, організації усіх форм власності, видів економічної діяльності та організаційно-правових форм господарювання і фізичні особи-підприємці, у процесі діяльності яких утворюються відходи, у тому числі відходи пакувальних матеріалів і тари.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що інвентаризації в установленому порядку підлягають відходи, які утворились на підприємстві під час здійснення господарської діяльності в результаті процесів виробництва з використанням сировини чи споживання продукції.

В оскаржуваній Постанові зазначено, що порушення полягає у відсутності в інвентаризації відходів, які утворюються під час обслуговування акваторії порту Миколаївською філією Державного підприємства «Адміністрації морських портів України». Тобто, процесом під час якого утворюються відходи Інспектор визначив „обслуговування акваторії порту".

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України „Про морські порти України" акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Пунктом 4 ст. 1 зазначеного Закону визначено, що гідротехнічні споруди морських портів (гідротехнічні споруди) - інженерно-технічні споруди (портова акваторія, причали, пірси, інші види причальних споруд, моли, дамби, хвилеломи, інші берегозахісні споруди, підводні споруди штучного та природного походження, у тому числі канали, операційні акваторії причалів, якірні стоянки), розташовані в межах території та акваторії морського порту і призначені для забезпечення безпеки мореплавства, маневрування та стоянки суден.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 257 від 27.05.2005 затверджено Правила технічної експлуатації портових гідротехнічних споруд, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.10.2005р. за № 1191/11471 (далі -Правила 257).

Так, пунктом 4.1 розділу 4 Правил 257 встановлено режим експлуатації, який передбачає, згідно підпунктів 4.1.1 - 4.1.3, що Правила 257 є обов'язковими під час експлуатації підхідних каналів і портових акваторій для забезпечення безпечного плавання, стоянки й обробки суден, які приймаються підприємством.

Режим експлуатації портових акваторій (у межах відведеного водного простору у складі зовнішніх і внутрішніх рейдів, якірних стоянок, операційних і маневрових зон та ін.), а також підхідних каналів повинен встановлюватись Обов'язковими постановами з урахуванням їхнього дійсного технічного стану, а також проектних і паспортних характеристик.

Води акваторії та її дно повинні утримуватись відповідно до вимог Конвенції щодо запобігання забрудненню моря скидами відходів й інших матеріалів (1972), Конвенції щодо запобігання забруднення із суден (1973), інших угод і нормативних документів.

Пунктом 4.2. розділу 4 Правил 257 встановлене технічне обслуговування, яке, згідно підпунктів 4.2.1, 4.2.2, 4.2.5 передбачає, що технічне обслуговування підхідних каналів і портових акваторій повинне забезпечувати безаварійне плавання і стоянку суден, у тому числі у льодових умовах. Технічне обслуговування підхідних каналів і портових акваторій повинне забезпечувати:

- підтримання необхідних навігаційних габаритів з позначенням ЗНО за

схемою, погодженою із організаціями у зонах їх відповідальності (Держгідрографія, Чоразморшлях, Укрводшлях);

- безпеку судноплавства під час проведення експлуатаційних днопоглиблювальних робіт;

- додержання вимог органів державного нагляду за станом навколишнього

природного середовища.

На підхідних каналах і портових акваторіях необхідно систематично виконувати такі роботи:

- провадити регулярні і позачергові контрольні проміри глибин;

- експлуатаційні днопоглиблювальні роботи з підтримання навігаційних

габаритів;

спостереження за чистотою вод;

очищення дна від різних предметів, що перешкоджають судноплавству;

ремонт та заміну (при необхідності) ЗНО.

Згідно п. 4.3.6 Правил 257 експлуатаційні днопоглиблювальні роботи на підхідних каналах і портових акваторіях виконуються спеціалізованими підрядними організаціями, які мають відповідні технічні засоби, ліцензію і дозвіл, одержані у встановленому порядку.

Відповідно до п. 5 ч. З ст. 19 Закону України „Про морські порти України" виключно державними підприємствами, установами та організаціями надаються послуги з забезпечення запобігання і ліквідації розливу забруднюючих речовин, зазначена послуга надається в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Згідно п. З Порядку надання послуг із забезпечення запобігання та ліквідації розливу забруднюючих речовин у морських портах України, затвердженого наказом міністерства інфраструктури України від 21.08.2013 №631 послуги із запобігання і ліквідації розливу забруднюючих речовин включають:

операції з повсякденного та аварійного бонування;

опломбування клапанів (пристроїв) систем скидів/викидів забруднюючих речовин із суден;

приймання з суден та передача на плавучі або берегові очисні споруди забруднюючих речовин або вод, що їх містять;

приймання з суден сміття та відходів з безпосередньою передачею їх спеціалізованим підприємствам для подальшого поводження з ними (у тому числі розміщення їх на об'єктах поводження з відходами) згідно з чинним законодавством України;

очищення акваторії морських портів від забруднюючих речовин та сторонніх предметів і матеріалів;

локалізацію та ліквідацію наслідків аварійних скидів забруднюючих речовин або вод, що їх містять, у межах акваторії морських портів;

ліквідацію забруднень в акваторії та на території морських портів.

Пунктами 4, 6, 7, 9 зазначеного Порядку встановлено наступне.

Суб'єкти господарювання укладають договори з адміністрацією морських портів України (далі - Адміністрація) про взаємодію у розробці, реалізації та фінансуванні плану локалізації та ліквідації розливу забруднюючих речовин, забезпечення вимог екологічної безпеки.

Взаємодія Адміністрації, суб'єктів господарювання та інших суб'єктів щодо запобігання та ліквідації розливу забруднюючих речовин на території (акваторії) морського порту та перелік необхідних сил і засобів для ліквідації наслідків визначаються Адміністрацією у плані локалізації та ліквідації забруднюючих речовин.

Суб'єкти господарювання, що проводять перевантаження вантажів, які містять небезпечні хімічні та сипкі речовини, повинні:

не допускати забруднення або засмічення акваторії та території морського порту, збирати та передавати для подальшого безпечного поводження (у тому числі розміщення) усі види відходів та забруднених вод, що утворюються в результаті їх діяльності;

розробляти плани заходів і здійснювати разом з Адміністрацією заходи щодо запобігання забрудненню акваторій морських портів та прибережних вод морів під час зберігання і перевалки вантажів, що містять небезпечні хімічні та сипкі речовини;

збирати, очищати, знешкоджувати забрудненні води, що утворюються під час промивання вантажних місткостей, а також стічні води акваторії та території морських портів;

розробляти та здійснювати разом з Адміністрацією заходи щодо запобігання забрудненню акваторії морських портів під час зберігання та перевалки нафти, нафтопродуктів та/або зрідженого вуглеводного газу.

Компенсація витрат, які понесла Адміністрація на ліквідацію розливу (забруднення) здійснюється згідно з законодавством України.

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що під час обслуговування акваторії морського порту Адміністрацією проводяться роботи, які не пов'язані з виробництвом в процесі якого утворюються відходи. Відходи, які опинились в акваторії морського порту, утворюються у процесі здійснення господарської діяльності підприємств, які здійснюють свою діяльність на території ДП „Миколаївський морський торговельний порт", мають бути відображені у інвентаризації та паспортах відходів саме цих суб'єктів господарювання, а не Адміністрацією, оскільки операції поводження з відходами в даному випадку здійснюють саме ці підприємства.

Отже, обслуговування Адміністрацією акваторії порту за своєю суттю не є господарською діяльністю у вигляді виробництва під час якого утворюються відходи, які підлягають обов'язковому обліку та інвентаризації, а по суті є очищенням акваторії від відходів, які були утворені іншими суб'єктами господарювання, які здійснюють свою діяльність в порту (суднами, підприємствами, тощо) з метою ліквідації наслідків скиду забруднюючих речовин та дотримання вимог екологічної безпеки відповідно до чинного законодавства. Тобто, під час обслуговування акваторії порту у Адміністрації відходи, які підлягають обліку та інвентаризації, в розумінні Закону України «Про відходи», не утворюються. Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку порушення норм ст.ст. 17, 42 Закону України «Про відходи» - відсутнє.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, як вбачається з копії протоколу доданої до матеріалів справи під час складання протоколу не дотримані вимоги зазначеної статті. Зокрема, відсутній підпис ОСОБА_2 чи відмітка про відмову від підписання протоколу. Відсутня відмітка про те, що ОСОБА_2 роз'яснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Як вбачається з вище викладеного протокол №102751 від 26.12.2016 був складений не в її присутності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП складовими адміністративного правопорушення, а отже і обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є протиправність дій чи бездіяльності особи, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління та вина особи.

Отже орган (посадова особа), що розглядає справу зобов'язаний встановити подію та склад правопорушення, забезпечити та врахувати всі докази та прийняти повне законне, обґрунтоване та виважене рішення, зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, а також неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Як у протоколі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і у постанові не зазначено нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за вчинення правопорушення з визначенням статей, пунктів, частин, що є порушенням Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженої наказом Мінприроди від 05.07.04 р. №264.

Таким чином, постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. №102748 відносно ОСОБА_2 судова колегія вважає необґрунтованою та такою, що винесена без з'ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Оскільки судова колегія вважає постанову протиправною, тому також підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Зінкіна Костянтина Сергійовича, щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. № 102748 стосовно ОСОБА_2 за порушення ст. 82 КУпАП, так як в даному випадку постанову прийнято неправомірно.

Судова колегія вважає, що позовні вимоги щодо акриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню. Відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд керується приписами ч.2ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.283, 284 КУпАП, п.4.3 ст.4 «Інструкції з оформлення органами Держекоінспекції України матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №264 від 05.07.2004р. винесення постанови про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у правовідносинах, що розглядаються є безпосередньою компетенцією уповноваженої посадової особи Державної екологічної інспекції Північнол-західного регіону Чорного моря, а тому суд не може вирішувати процесуальні питання, пов`язані із закриттям провадження у справі.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає за необхідне адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково: визнати протиправними дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Зінкіна Костянтина Сергійовича, щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. № 102748 стосовно ОСОБА_2 за порушення ст. 82 КУпАП, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. № 102748 стосовно ОСОБА_2 за порушення ст. 82 КУпАП, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. У зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2017 року -скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Зінкіна Костянтина Сергійовича, щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. № 102748 стосовно ОСОБА_2 за порушення ст. 82 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.12.2016 р. № 102748 стосовно ОСОБА_2 за порушення ст. 82 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 11.09.2017 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик