Справа № 804/3766/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року 804/3766/17 року

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Коренева А.О.,

при секретарі судового засідання - Голод К.Д.,

за участю:

представник позивача - Іванченко Т.О.

представника відповідача - Соломка М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Виробничого кооперативу Дніпропетровської кооперативної Медичної фірми "ГЛОРІЯ" до Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2017 року Виробничий кооператив Дніпропетровської кооперативної Медичної фірми "ГЛОРІЯ" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення штрафу, просили скасувати постанову від 18 травня 2017 року про накладення штрафу на загальну суму 224 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що Державною службою України з питань праці Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було проведено перевірку з 18.04.2017 року по 28.04.2017 року. За результатами перевірки було складено Акт № 147/4.1-13, а також одночасно з Актом пред'явлений Припис від 28.04.2017 року № 147/4.1-13-108, в якому було вказано порушення підприємства та встановлено строк до 26 травня 2017 року для усунення порушень, з письмовим повідомленням контролюючого органу про виконання вимог припису Управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області. Позивач зазначив, що недоліки, які вказані в Приписі підприємство усунуло, та направило Листа від 16.05.2017 року до Управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про виконання Припису, тим самим виконало вимоги в термін зазначений Приписом, а відтак адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються. Враховуючи викладене, вважають постанову про накладання штрафу від 18 травня 2017 року на суму 224 000 гривень незаконною.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, а також надали до матеріалів справи письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначено, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 18 травня 2017 року № 147/4.1-13/513 є законною та обгрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

Заслухавши пояснення представників сторін, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у період з 18.04.2017 по 28.04.2017 року на підставі Наказу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 06.04.2017 № 166-ПЛ, направлення від 06.04.2017 № 147/4.1-13 проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування у Виробничому кооперативі Дніпропетровської кооперативної медичної фірми «ГЛОРІЯ».

За результатами проведення перевірки контролюючим органом було складено Акт № 147/4.1-13 та видано Припис 28.04.2017 року № 147/4.1-13-108 в якому було зазначено порушення підприємства, які були встановлені в ході перевірки та приписано їх усунути, а саме: ознайомити працівників з колективним договором та проінструктувати з питань тех безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони (порушення п.2, п.4 ст. 29 КЗпП України);

- ознайомити із кожним записом в особовій картці, що заноситься до трудової книжка підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення (порушення п. 2.5, гл. 2 інструкції № 58);

- усунути порушення ч.4 ст. 79 КЗпП України та в подальшому дотримуватися вимог зазначеної статті; в подальшому дотримуватися вимог ч. 5 ст. 79 КЗпП України, а саме письмово повідомляти працівника про дату початку відпустки не пізніш за два тижні до встановленого графіком терміну.

- в подальшому дотримуватися вимог ч. 2, ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» №108, а саме забезпечувати достовірний облік виконуваної працівником роботи;

- усунути порушення ст. 96 КЗпП України та ч. З ст. 6 Закону України «Про оплату праці», а саме: сформувати тарифну сітку з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів) працівників.

- усунути порушення ст. 15 КЗпП України та ч. 11, ст. 9 ЗУ № 3356, а саме: зареєструвати належним чином діючий колективний договір;

- нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати всім працівникам установи за 2016 рік та в подальшому дотримуватися вимог постанови КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці».

Вказані порушення, Виробничий кооператив Дніпропетровської кооперативної медичної фірми «ГЛОРІЯ», повинен був усунути у строк до 26 травня 2017 року та письмово проінформувати про виконання вимог припису Управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області.

Виробничий кооператив Дніпропетровської кооперативної медичної фірми «ГЛОРІЯ» Листом від 16.05.2017 року повідомило про виконання вимог Припису про усунення порушень викладених в Акті та Припису Управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області. (документи містяться в матеріалах справи).

18.05.2017 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, на підставі вищезазначеного акту перевірки, згідно абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України, було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 147/4.1-13/513, згідно з якою на Виробничий кооператив Дніпропетровської кооперативної медичної фірми «ГЛОРІЯ» накладено штраф у розмірі 224 000 гривень.

Отже, предметом розгляду даної справи є законність постанов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 147/4.1-13/513 від 18.05.2017р. про накладення на Виробничий кооператив Дніпропетровської кооперативної медичної фірми «ГЛОРІЯ» штрафу в сумі 224 000 гривень., яку позивач просить скасувати.

Надаючи правову оцінку доводам позивача щодо протиправності дій Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області під час проведення планової перевірки стану дотримання вимог законодавства про працю, за результатами якої складено акт та винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 147/4.1-13/513, суд виходить з наступного.

Правові, організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року N 877-V. (надалі - Закон N 877-V).

Згідно з цим Законом, орган державного нагляду має право здійснювати планові, позапланові заходи здійснення державного нагляду. Підстави, порядок їх здійснення та необхідні розпорядчі документи органу державного нагляду, визначені статтями 5, 6, 7 цього Закону.

Так, згідно зі статтею 5 Закону N 877-V, планові заходи державного нагляду проводяться відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про це не пізніше як за десять днів до дня здійснення цього планового заходу. Повідомлення повинно містити дату початку та дату закінчення здійснення цього заходу, найменування юридичної особи, щодо діяльності якого здійснюється захід, найменування органу державного нагляду (контролю).

Твердження позивача про те, що перевірка не може вважитись законною, а так само і її результати не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваних постанов, оскільки перевіряючим не було пред'явлено службове посвідчення та не внесено запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду, суд оцінює критично та зазначає наступне.

Статтею 10 Закону N 877-V визначено право суб'єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів нагляду, зокрема, внаслідок ненадання ними копій документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Наведене дає підстави вважати, що порушення органом державного нагляду (контролю) вимог Закону N 877-V щодо порядку призначення перевірки або оформлення та надання суб'єкту господарювання повідомлення (направлення) про перевірку та посвідчення на здійснення перевірки, є підставою для недопущення останнім посадових осіб органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю).

У разі невикористання суб'єктом господарювання цього права не можна визнати такі порушення безумовною підставою для скасування рішення органу державного нагляду (контролю), прийнятого за наслідками проведених заходів.

Аналогічна правова позиція щодо застосування цих норм матеріального права вже була висловлена у постанові Верховного суду України від 19 вересня 2011 року у справі №21-130а11.

Відповідно до частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Мотивів для відступу від вказаної правової позиції Верховного Суду України при розгляді цієї справи, судом не встановлено та сторонами не зазначено.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі -Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-ІУ, та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, Законом України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059 „Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)", встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, зареєстрованого Міністерством юстиції 30.07.2012 за 31291/21603.

Згідно п.4 Порядку, Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Так, згідно пояснень державного інспектора Лазарева І.М. 18.04.2017 року перед початком перевірки, останній належним чином пред'явив директору ВКДКМФ «Глорія» ОСОБА_3 посвідчення провідного державного інспектора з питань дотримання законодавства про працю, також, на його прохання надати книгу для внесення відповідного запису до книжки перевірок, але з невідомих йому причин, зазначену книгу не було надано.

Суд зауважує, що позивач правом недопуску до проведення зазначеної перевірки не скористався, чим фактично визнав наявність відповідних підстав для її проведення, а тому такі доводи на підтвердження протиправності дій відповідача є необґрунтованими.

Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що позивачем на порушення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, визначеного постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексація заробітної плати працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 протягом червня-грудня 2016 року не проводилась.

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів), сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року 928-VIII станом на 01 січня 2016 року, встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1 378 грн.

Оскільки на момент проведення перевірки підвищення заробітних плат не було, тому підприємство зобов'язане було нараховувати індексацію з червня по грудень 2016 року, пропорційно відпрацьованого часу.

Таким чином, вищезазначені працівники мали право на індексацію заробітної плати, яку не було здійснено в порушення вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці».

Позивач визнав наявність вказаних порушень та на виконання припису бухгалтером підприємства була здійснена індексація працівникам: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 36).

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовано адміністративно-господарські санкції за порушення законодавства про працю у розмірі 224 000 грн., оскільки позивач не нараховував та не виплачував працівникам встановленою законом індексацію.

Доводи позивача про те, що ВКДКМФ «Глорія», усунула в установлений строк вимоги припису, а відтак постанова про накладення штрафу від 18 травня 2017 року є не законною, не можуть бути прийняті судом до уваги виходячи з наступного.

Так, ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», встановлено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються»,

Частиною 3 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до ч.4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначені у ч.4 цієї статті органи що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог ст.1, ст.3, ч.ч. 1, 4, 6-8, абз.2 ч.10. ч.ч.І3, 14 ст. 4, ч.ч. 1-4 ст.5, ч.3 ст.6, ч.ч.1-4, 6 ст. 7, ст.ст.9, 10, 19, 20, 21, ч.3 ст.22 цього Закону.

Статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі (далі - Конвенція), ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08.09.2004 № 1985-ІУ, визначено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право, зокрема здійснювати будь-який огляд, перевірку, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Відповідно до ст. 18 Конвенції відповідні санкції за порушення правових норм, виконання яких повинні забезпечувати інспектори праці у виконанні їхніх обов'язків, повинні передбачатися національним законодавством та ефективно застосовуватися.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори і угоди» визначено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлені інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також у ч.6 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. встановлені інші правила ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Виходячи із вищевикладеного, умови визначені ч. 11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо незастосування фінансових та адміністративних санкцій до суб'єкта господарювання у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, не поширюються на органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Зазначена позиція також висловлена у роз'ясненні Державної служби України з питань праці від 13.04.2017 №4375/4/4.1-ДП-17.

Враховуючи вищезазначене у Управління Держпраці відсутні повноваження щодо звільнення від відповідальності Позивача, на підставі ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Таким чином, в діях Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області суд не вбачає ознак протиправності, оскільки відповідач під час проведення перевірки та винесенні оскаржуваних документів діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, а отже підстави скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 147/4.1-13/513 від 18 травня 2017 р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами - відсутні.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи, в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову з викладених вище підстав.

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Виробничого кооперативу Дніпропетровської кооперативної Медичної фірми "ГЛОРІЯ" до Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя А.О. Коренев