Справа № 2-а-1123/11
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 2-а-1123/11

06 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року з розгляду заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню постанови Старосинявського районного суду від 10.08.2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Старосинявському районі Хмельницької області про зобов'язання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії дитині війни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни",

В С Т А Н О В И В :

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області, в якому просила: зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області здійснити відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» нарахування та виплату пенсії із урахуванням щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.01.2011 р. до дня подання даної заяви до суду (30.06.2011 р. включно) з урахуванням раніше проведених їм, як дітям війни виплат.

Постановою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії за січень - червень 2011 року - з 1 січня 2011 року по 18 червня 2011 року включно, у розмірі 30 (тридцяти) відсотків мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з врахуванням виплат, проведених за вказаний період, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3,40 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

29.05.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження по виконанню постанови Старосинявського районного суду від 10.08.2011 р. у справі №2-а-1123/11, а саме стягувача ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на її правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу в с. Заставці Старосинявського району.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої ухвали.

Сторони, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно зі ст. 7 КАС України, офіційне з'ясування всіх обставин у справі закріплено як принцип здійснення правосуддя в адміністративних судах.

Статтею 11 КАС України встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 2 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За приписами статті 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів звертає увагу, що встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні, а не в порядку адміністративного судочинства.

З метою врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі, колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_1 надати до наступного судового засідання: підтвердження прийняття останньою спадщини (свідоцтво про прийняття спадщини) та відомості про існування інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст. 69, 70, ч. 5, 6 ст. 71, 74, 150, абз. 2 ч. 4 ст. 160, ч. 2 ст. 195 ст. 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

оголосити в судовому засіданні перерву до 11:40 20 вересня 2017 року.

Зобов'язати ОСОБА_1 надати до наступного судового засідання: підтвердження прийняття останньою спадщини (свідоцтво про прийняття спадщини) та відомості про існування інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2

У разі неможливості виконання вимог ухвали повідомити суду про причини у письмовому вигляді до судового засідання через канцелярію суду.

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до ст. 212 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з дня їх проголошення.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.