Справа № 813/1945/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7954/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Дідик Н.С.,

з участю представників

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Юрків Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі № 813/1945/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Звенигородська сільська рада про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017р. ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Звенигородська сільська рада в якому просив:визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у надані дозволу ОСОБА_3 на розроблення (виготовлення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства №Ш-4754/0-3759/6-17 від 11.05.2017 року; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2017 р щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування всіх обставин справи просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Як на доводи апеляційної скарги апелянт зокрема посилається на те, що відмова у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність може ґрунтуватись лише на підставах визначених законом. Вичерпний перелік підстав відмови встановлений ст.118 ЗК України. Названим переліком не передбачено такої підстави для відмови як надання заперечень (непогодження) органом місцевого самоврядування щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач-Головне управління Держгеокадастру у Львівській області в запереченні на апеляційну скаргу вважає оскаржувану постанову суду законною та просить залишити її без змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа- Звенигородська сільська рада повідомлялася судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечила, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та заперечення на неї у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га. у власність для ведення особистого селянського господарства за межами Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, до якого долучив графічні матеріали із позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Відповідач за результатами розгляду вказаного клопотання листом №Ш-47548/0-3759/6-17 від 11.05.2017 р. відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки Звенигородська сільська рада заперечує щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки відсутнє погодження Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З вищевказаної норми видно, що законодавцем визначено вичерпний перелік на підставі, яких допускається відмова у наданні згаданого дозволу.

Судом встановлено, що при поданні клопотання та додатку до нього позивачем дотримано вимоги законодавства при їх оформленні.

Посилання відповідача на доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.04.2014 року № 37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року № 2/1 безпідставні, оскільки їх положення щодо обов'язковості погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування суперечать чинному законодавству.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області неправомірно відмовило позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Крім цього колегія суддів зазначає, що позивач просив відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту, тоді як третя особа в листі №02-18/221 від 20.04.2017р. який направила відповідачу вказала, що відсутні земельні ділянки в межах населеного пункту.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позов ОСОБА_3 слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі№813/1945/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною відмову №Ш-4754/0-3759/6-17 від 11.05.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у надані дозволу ОСОБА_3 на розроблення (виготовлення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07.04.2017 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
. З. М. Матковська
Повний текст постанови складено 11.09.2017р.