Справа № 127/1676/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/1676/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

05 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Мельник Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою від 13.01.2017р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Мельник Т.П. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/28007/16-а про зобов'язання ВК ВМР розглянути земельний спір за заявою ОСОБА_2 від 16.07.2015 року щодо зовнішніх меж належної йому на праві власності земельної ділянки по АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду. ( а. с. 18)

Однак, позивач не погоджуючись з вказаною постановою про закриття виконавчого провадження звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що виконання судових рішень є невід'ємною стадією процесу у правосудді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 18 ЗУ « Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний:1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про Виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Частиною 1 ст. 69 КАС України встановлено що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України встановлено що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази, які б підтвердили виконання відповідачем виконавчого листа №127/28007/16-а про зобов'язання ВК ВМР розглянути земельний спір за заявою ОСОБА_2 від 16.07.2015 року.

Щодо посилання відповідача на лист ВК ВМР адресований відділу ДВС про закриття виконавчого провадження, рішення ВК ВМР від 29.09.2016р. №2270, яким затверджено акт №100 від 21.09.2016 року комісії з розгляду земельних спорів згідно додатків 1 та 2, колегія суддів до уваги не бере враховуючи слідуючи.

Відповідно до рішення ВК ВМР від 29.09.2016 року №2270, яким затверджено акт №100 від 21.09.2016 року комісії з розгляду земельних спорів згідно додатків 1 та 2 зазначено, що комісія відповідно до положення комісії з розгляду земельних спорів, затвердженого ВК ВМР від 05.12.2013 року №2753, та з врахуванням норм ст. 106 ЗК України, відмовила гр. ОСОБА_2 у задоволені його вимог. Однак у вказаному акті відсутні будь - які посилання щодо виконання рішення суду та виконавчого листа№127/28007/16-а про зобов'язання ВК ВМР розглянути земельний спір за заявою ОСОБА_2 від 16.07.2015 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку державним виконавцем не здійснено всіх заходів з виконання виконавчого листа, крім того суд звертає увагу на, те що виконавчий лист видано ще 22.12.2016 року, проте на даний час не виконано, про що свідчить звернення скаржника до органів державної виконавчої служби та до суду.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Крім того, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2017 року відстрочено відповідачу сплату судового збору за подання вказаної апеляційної скарги до прийняття рішення за результатами апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру який подано фізичною особою сплачується судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

В свою чергу, відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року складав 1600 грн.

Враховуючи, що в позовна заява містить вимогу немайнового характеру наявні підстави для стягнення з відповідача судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, в сумі 704,00 грн. (1600 грн. * 0,4 = 640 грн. * 110% ).

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704,00 грн. за подання апеляційної скарги на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року за реквізитами стягувача: Державної судової адміністрації України, місце знаходження (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601); отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ, код класифікації доходів бюджету 22030106; ; банк: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; МФО: 820019; Р/р: 0001.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 вересня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В. Курко О. П.