Справа № 487/2270/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/2270/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Агєєва Л.І.
05 вересня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Потапчука В.О.
судді -Семенюка Г.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Мельника Андрія Євгеновича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Мельника А.Є. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №446524 від 17 квітня 2017 року та закриття провадження по справі.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2017 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

17 квітня 2017 року інспектором патрульної поліції 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенантом поліції Мельником А.Є. було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №446524, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що 17 квітня 2017 року об 11.50 год. позивач, на перехресті вул. Троїцька та вул. Електронна, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух через перехрестя на жовтий забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена законно у відповідності до вимог закону та дійсним обставинам справи, оскільки позивачем порушено правила дорожнього руху під час проїзду перехрестя, що підтверджено належними доказами та даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та ст. 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2017 року інспектором патрульної поліції 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенантом поліції Мельником А.Є. було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №446524, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

При цьому, колегією суддів встановлено, що постанова серії БР №446524 від 17 квітня 2017 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, норм КУпАП, а саме: при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Мельником А.Є. не зазначено свідків правопорушення, не застосовані технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, суд першої інстанції без належної мотивації зазначив, що при розгляді справи були з'ясовані обставини, які свідчать, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення правомірно, оскільки позивач здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофору, не виконавши при цьому вимог Правил дорожнього руху, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення ґрунтуються тільки на його поясненнях та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки спростовуються даними, зазначеними в постанові про накладення адміністративного стягнення.

З цього вбачається, що суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи фактично переклав обов'язок доказування невинуватості на позивача.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не надано належних доказів того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху, за яке настає відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП, тобто вчинення позивачем адміністративного правопорушення не доведено, колегія суддів приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративне стягнення серії БР №446524 від 17 квітня 2017 року є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності на підставі постанови серії БР №446524 від 17 квітня 2017 року за ч.2 ст. 122 КУпАП не підлягають задоволенню, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою частково задовольнити адміністративний позов ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2017 року -скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Мельника Андрія Євгеновича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Мельника Андрія Євгеновича по справі про адміністративне правопорушення серії БР №446524 від 17 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк