Справа № 813/2817/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Справа № 813/2817/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Балобанова О.В., відповідача Андріїва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФЕ БЕТОН» до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕФЕ БЕТОН» (далі-ТОВ «ЕФЕ БЕТОН», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТзОВ «ЕФЕ БЕТОН» в травні 2017 року виписало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних 13 податкових накладних для контрагентів (покупців): ТОВ «ВОРКБУД», ТОВ «МС ГАРАНТ» і Представництва «ОНУР Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» на загальну суму 179 130,05 грн. Зазначає, що такі податкові накладні були помилково складені, господарські операції із вказаними контрагентами фактично не відбувались. Помилково складені податкові накладні не підлягають відображенню у податковій звітності з ПДВ. Розрахунок коригування, який може бути виписаний до таких податкових накладних, підлягає реєстрації в ЄРПН, але до податкової звітності не включається. Враховуючи викладене, вважає, що базу оподаткування господарських операцій за травень 2017 року правомірно визначено без врахування операцій, які фактично не відбулись. Тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві Просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. Суть заперечень полягає у тому, що в ході проведення камеральної перевірки ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» встановлено, що позивачем за період травень 2017 року виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 13 податкових накладних по взаємовідносинах з ТОВ «ВОРКБУД», ТОВ «МС ГАРАНТ» і Представництва «ОНУР Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» на загальну суму ПДВ 179 130, 05 грн. Встановлено, що при поданні податкової декларації з ПДВ за травень 2017 року позивачем не відображено в складі податкових зобов'язань такі податкові накладні. Вказане свідчить, про заниження ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» бази оподаткування операцій з постачання товарів/послуг по господарських операціях з вищезгаданими контрагентами. Вважає законним оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ТОВ «ЕФЕ БЕТОН», зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності з присвоєнням коду .

Старшим державним ревізором-інспектором відділу адміністрування та контролю за відшкодуванням ПДВ, камеральних перевірок податкової звітності платників території обслуговування Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області Антонюк Н.Л. проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за травень 2017 року «ЕФЕ БЕТОН» ().

Результати перевірки оформлено актом від 06.07.2017 №312/13-01-12-31/39216802.

Як слідує з акта перевірки від 06.07.2017 №312/13-01-12-31/39216802, контролюючим органом встановлено порушення п.46.1 ст. 46, п.187,1 ст.187, П.188.1 ст. 188, пп.192.1.1 п. 192.1 ст.192, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Порушення полягає у тому, що ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» за травень 2017 року виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 13 податкових накладних на суму ПДВ 179 130, 05 грн., з яких :

- на ТОВ «ВОРКБУД» ( ) виписано три податкові накладні на суму ПДВ 40 846, 80 грн.: №390 від 31.05.2017 на суму ПДВ 1953.58 грн., №389 від 31.05.2017 на суму ПДВ 900,00 грн., № 388 від 31.05.2017 на суму ПДВ 37992,50 грн.

- на ТОВ «МС ГАРАНТ» () виписано 4 податкові накладні на суму ПДВ 15 571, 83 грн.: №384 від 31.05.2017 на суму ПДВ 5034.33грн.; №385 від 31.05.2017 на суму ПДВ 9509.5 грн., №386 від 31.05.2017 на суму ПДВ 894.67 грн., №385 від 31.05.2017 на суму ПДВ 133.33 грн;

- на Представництво «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» () виписано 6 податкових накладних на суму ПДВ 22 711, 42 грн.: №398 від 31.05.2017 на суму ПДВ 27934,92 грн., №399 від 31.05.2017 на суму ПДВ 2899,83 грн., №400 від 31.05.2017 на суму ПДВ 44300,67 грн., №401 від 31.05.2017 на суму ПДВ 949,67 грн., №336 від 31.05.2017 на суму ПДВ 613,00 грн., №397 від 31.05.2017 на суму ПДВ 46013,33 грн.

Встановлено що ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» при подані податкової декларації з ПДВ за травень 2017 року не відображено в складі податкових зобов'язань податкових зобов'язань по вищезгаданих податкових накладних.

На підставі акта перевірки від 06.07.2017 №312/13-01-12-31/39216802 5 відповідачем 21.07.2017 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість на суму 268 695, 00 грн, в тому числі за основним платежем - 179 130,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями - 89 565,00 грн.

При вирішення справи суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до положень статті 36 Податкового кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з ПДВ визначено пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу.

Питання, пов'язані з обчисленням, нарахуванням і сплатою ПДВ, врегульовано розділом V цього Кодексу.

Так, відповідно до статті 203 Податкового кодексу податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

При цьому суд зазнає, що такий обов'язок виникає у платника податків у випадку реального здійснення господарських операцій. Визначальною ознакою такої господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до пункту 192.1. статті 192 Податкового кодексу якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

На підставі представлених позивачем та наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено відсутність господарських операцій між ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» та його контрагентами ТОВ «ВОРКБУД», ТОВ «МС ГАРАНТ» та Представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» на підставі виписаних 31.05.2017 податкових накладних в кількості 13 штук.

ТОВ «ВОРКБУД» не включало до податкового кредиту у декларації з податку на додану вартість за травень 2017 суму ПДВ за податковими накладними №390 від 31.05.2017 на суму ПДВ 1953.58 грн., №389 від 31.05.2017 на суму ПДВ 900,00 грн., № 388 від 31.05.2017 на суму ПДВ 37992,50 грн, виписаними ТОВ «ЕФЕ БЕТОН».

Вказане підтверджується листом ТОВ «ВОРКБУД» від 14.08.2017 №01/08 та актом звіряння взаєморозрахунків за період травень 2017 між ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» та ТОВ «ВОРКБУД».

З акту звіряння взаєморозрахунків за період травень 2017 між ТзОВ «ЕФЕ БЕТОН» та ТОВ «МС ГАРАНТ» встановлено відсутність взаєморозрахунків за виписаними позивачем податковими накладними на суму ПДВ 15 571, 83 грн.: №384 від 31.05.2017 на суму ПДВ 5034.33грн.; №385 від 31.05.2017 на суму ПДВ 9509.5 грн., №386 від 31.05.2017 на суму ПДВ 894.67 грн., №385 від 31.05.2017 на суму ПДВ 133.33 грн.

Судом встановлено, що Представництвом «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» було включено до декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року до податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, отриманими від ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» №398 від 31.05.2017 на суму ПДВ 27934,92 грн, №399 від 31.05.2017 на суму ПДВ 2899,83 грн, №400 від 31.05.2017 на суму ПДВ 44300,67 грн, №401 від 31.05.2017 на суму ПДВ 949,67 грн, №336 від 31.05.2017 на суму ПДВ 613,00 грн., №397 від 31.05.2017 на суму ПДВ 46013,33 грн.

Однак у зв'язку з відсутність факту здійснення господарських операцій Представництвом «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» відповідно до абзацу 2 пункту 192.1 Податкового кодексу було зареєстровано відповідні розрахунки коригування, які включені у декларацію з податку на додану вартість за червень 2017 року.

Вказане підтверджується листом Представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» від 19.08.2017 №139/1.

Відсутність господарські операції ТОВ «ЕФЕ БЕТОН» з ТОВ «ВОРКБУД», ТОВ «МС ГАРАНТ» і Представництвом «ОНУР Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» на підставі виписаних та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних 13 податкових накладних на суму ПДВ 179 130, 05 грн свідчить про те, що такі податкові накладні є помилково виписаними.

Тому помилково складені податкові накладні щодо господарських операцій, які фактично не відбулись, не підлягає відображенню у податковій звітності з ПДВ. Розрахунок коригування, який може бути виписаний до такої податкової накладної, підлягає реєстрації в ЄРПН, але до податкової звітності також не включається.

Саме такі роз'яснення надаються ДФС України, зокрема у листі від 04.02.2016 №2363/6 та іншими, з якими можна ознайомитися на офіційному сайті за посиланням: http://sfs.gov.ua/baneryi/podatkovi-konsultatsii/konsultatsii-dlya-yuridichnih osib/66494.html. та http://dn.sfs.gov.ua/diialnist/vzaem-z-gromadskist/informatsiyni-materiali/print-240074.html Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення від 21.07.2017 №.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Львівській області від 21.07.2017 №, суд дійшов переконання, що таке прийняте відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 4030,43 грн, сплаченого за платіжним дорученням № 3083 від 01.08.2017.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 21.07.2017 №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області за раху «ЕФЕ БЕТОН» (місцезнаходження: вул. Шевченка, 317Н, м. Львів, 79069, ) 4 030 (чотири тисячі тридцять ) грн. 43 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.