Справа № 266/1033/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 вересня 2017 року м. Київ К/800/29088/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Стародуб О.П., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2017р. у справі за його позовом до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.05.2017р. позов задоволено, провадження у справі закрито.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2017р. скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України передбачено, що суддя - доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що 19.03.2017р. о 12.37 годині по АДРЕСА_1, позивач здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.п. 15.9 е ПДР України.

Постановою від 19.03.2017р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2 і 3 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015р., то суди виходили з того, що вказане рішення Конституційного Суду України було прийнято до змін, внесених 14.07.2015р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема статей 33, 221, 258, 276 КУпАП. Розглянуте Конституційним Судом питання у Рішенні від 26.05.2015р., стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року. Так, частину другу статті 258 було викладено в анступній редакції: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Крім того, суди виходили з того, що пункт 2.3 Рішення № 5-рп/2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Враховуючи зміни, які були внесені до частини 2 статті 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, який наведений, зокрема, в частині 1 статті 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Щодо реалізації прав, якими наділений позивач згідно статті 268 КУпАП, то за даною нормою позивач має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проте, посилання позивача на те, що його клопотання не були задоволені, спростовується положеннями пункту 6 Розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015р. № 1376, та положеннями статті 278 КУпАП, оскільки ці норми вказують саме на необхідність вирішення посадовими особами органів поліції питання щодо задоволення клопотань, але ніяк не встановлюють патрульним поліцейським обов'язку задовольняти такі клопотання.

Щодо порушення права позивача на захист, то суди виходили з того, що інспектором поліції було надано достатньо часу громадянину для виклику фахівця в області права.

Таким чином, при встановленні порушень ПДР України, прийнятті оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та обранні міри покарання відповідач діяв в межах наданих повноважень та у визначений законодавством спосіб.

Зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Наведене свідчить про необґрунтованість касаційної скарги, викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, в зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2017р. у справі за його позовом до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Стародуб

Суддя О.П. Стародуб