Справа № 826/9262/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9262/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представників позивача Божка А.В., Мартишко А.Ю.,

представника відповідача (ДФС України) Корчинської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" до Державної фіскальної служби України, за участі третьої особи - Київської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Текссол-С") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач, ДФС України), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Київської митниці ДФС (далі по тексту - третя особа), в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо збільшення показника загальної суми податку, сплаченого позивачем при ввезенні товарів на митну територію України (?Митн), в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за номером рахунку ТОВ "Текссол-С" 5834 на 274 285,62 грн.; 2) зобов'язати відповідача збільшити на 274 285,62 грн. показник ?Митн в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за номером рахунку ТОВ "Текссол-С" 5834, що визначається як сума податку на додану вартість, доплачена ТОВ "Текссол-С" при ввезенні товарів на митну територію України відповідно до наступних аркушів коригування митної декларації: аркуш коригування митної декларації №125110000/2013/342798 від 11 листопада 2013 року, виданий Київською митницею ДФС 30 березня 2016 року, який підтверджує факт доплати позивачем податку на додану вартість у сумі 62 129,57грн.; аркуш коригування митної декларації №1251 10000/2013/350430 від 12 грудня 2013 року, виданий Київською митницею ДФС 30 березня 2016 року, який підтверджує факт доплати позивачем податку на додану вартість у сумі 76 935,14 грн.; аркуш коригування митної декларації №125110000/2014/001138 від 23 січня 2014 року, виданий Київською митницею ДФС 30 березня 2016 року, який підтверджує факт доплати позивачем податку на додану вартість у сумі 68 326,33 грн.; аркуш коригування митної декларації №125110000/2014/002466 від 06 лютого 2014 року, виданий Київською митницею ДФС 30 березня 2016 року, який підтверджує факт доплати позивачем податку на додану вартість у сумі 66 894,58 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане судове рішення позивачем подано апеляційну скаргу, у якій скаржник ставить питання про скасування названої постанови та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

З матеріалів справи судом правильно встановлено, що у березні 2016 року позивач отримав від Київської митниці ДФС наступні аркуші коригування до митних декларацій:

аркуш коригування митної декларації №125110000/2013/342798 від 11.11.2013, відповідно до якого позивачем 16.04.2014 доплачено суму ПДВ у розмірі 62129,57грн.;

аркуш коригування митної декларації №125110000/2013/350430 від 12.12.2013 відповідно до якого позивачем 14.03.2014 доплачено суму ПДВ у розмірі 76 935,14 грн.;

аркуш коригування митної декларації №125110000/2.014/001138 від 23.01.2014, відповідно до якого позивачем 24.06.2014 доплачено суму ПДВ у розмірі 68 326,33 грн.;

аркуш коригування митної декларації №125110000/2014/002466 від 06.02.2014, відповідно до якого позивачем 29.04.2014 доплачено суму ПДВ у розмірі 66 894,58 грн.

Відповідно до вказаних аркушів коригування позивачем здійснено доплату ПДВ загалом на суму 274 285,62 грн.

Позивач, посилаючись на допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка дістала вияв у тому, що ані станом на 30.03.2016, тобто на дату видачі аркушів коригування, ані станом на дату звернення до суду жодна частина суми податку на додану вартість, доплачена позивачем відповідно до аркушів коригування, не включена до складу показника ?Митн в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за номером рахунку позивача 5834, звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що сума податку за вказаними аркушами коригування сплачена до Державного бюджету протягом березня - червня 2014 року, тобто до 01 липня 2015 року, з огляду на що, відсутні законодавчі підстави для включення її під час проведення розрахунку показника ?Митн. Також суд звернув увагу на те, що формальне оформлення аркушів коригування лише 30 березня 2016 року не свідчить про здійснення операцій із митного оформлення товарів та сплати відповідних податків саме цією датою, а тому такі аркуші коригування, враховуючи обставини даної справи, не можуть брати участі в обрахунку формули.

В апеляційній скарзі неправильність застосування норм права в даній справі скаржник обґрунтовує тим, що, на його думку, Уряд України на рівні підзаконного нормативно-правового акта - постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, якою затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, звузив права платників податку на додану вартість щодо можливості збільшення показника ?Митн, додатково ввівши ще одну умову для включення до складу показника ?Митн, у зв'язку із чим, на переконання скаржника, положення п. 9 Порядку № 569 суперечать положенням пункту 200'.3 ст. 200 Податкового кодексу України.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Судом правильно встановлено, що з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Цим Законом система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України: з 01 січня до 01 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 01 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до п. 2001.1 статті 2001 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку, зокрема, суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2 п. 2001.1 статті 2001 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі за текстом - Порядок № 569), який, зокрема, визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Відповідно до п. 2001.З статті 2001 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ, де:

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

?ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200№.2 цієї статті.

?Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

?НаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

?Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказана процедура деталізована у пункті 9 Порядку №569 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ, де, зокрема:

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником податку безпосередньо або через уповноважену особу під час ввезення товарів на митну територію України, що визначається на підставі даних митних декларацій з урахуванням змін, внесених відповідно до аркушів коригування та додаткових декларацій, оформлених згідно із статтею 261 Митного кодексу України, виходячи із сум податку, сплачених починаючи з 01 липня 2015 року під час ввезення товарів на митну територію України. Під час проведення розрахунку показника ?Митн застосовуються документи (митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 01 липня 2015 року.

Згідно з пунктом 13 Порядку №569 ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Отже, відповідно до поняття ?Митн наведеного у Порядку № 569 для включення до складу показника ?Митн в системі електронного адміністрування ПДВ необхідно дотримання двох умов: суми податку мають бути сплачені починаючи з 1 липня 2015 року та застосовуватись документи складені починаючи з 1 липня 2015 року.

При цьому, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта з приводу того, що Порядок № 569 звузив права платників податку на додану вартість щодо можливості збільшення показника ?Митн, додатково ввівши ще одну умову для включення до складу показника ?Митн, порівняно із нормами ПК України, оскільки зазначений Порядок, прийнято Урядом України саме відповідно та на виконання пунктів 200-1.1 і 200-1.2 статті 200 1 Податкового кодексу України, про що зазначено у його преамбулі. На думку колегії суддів, цим Порядком конкретизовано та деталізовано положення Податкового кодексу України, тому доводи позивача про звуження прав платників, є нормативно необґрунтованими.

Згідно з доводами позивача, наявність у нього права на реєстрацію розрахунків коригування в Реєстрі останній обґрунтовує Аркушами коригування до чотирьох МД, які йому надано 30.03.2016 Київською митницею ДФС, акцентуючи увагу на тому, що для обрахунку показника ?Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

З цього приводу суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно з пунктами 12, 13 Порядку оформлення аркуша коригування та визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Державної митної служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 листопада 2012 року №1145, у разі складання аркуша коригування у випадку доплати або повернення митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності) заповнюються розділи II та III аркуша коригування.

У розділі II аркуша коригування відображається розрахунок сум митних платежів за новими відомостями (графа 47 МД на бланку єдиного адміністративного документа).

Графи розділу II аркуша коригування заповнюються відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651.

До розділу III аркуша коригування вносяться фактичні відомості про доплату (повернення) митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності);

у колонці "Код виду платежу" зазначаються коди видів митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності) відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами, ведення яких здійснюється відповідно до Порядку ведення відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 травня 2012 року №623.

у колонці "Сума" зазначається сплачена (повернута) сума відповідних митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності);

у колонці "Дата" зазначається дата перерахування коштів до Державного бюджету України або дата повернення коштів з Державного бюджету України;

у колонці "Підстава" зазначається код підстави здійснення доплати (повернення) сум митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності) згідно з класифікатором підстав здійснення доплати (повернення) сум митних платежів, ведення якого здійснюється відповідно до Порядку ведення відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 травня 2012 року №623;

у колонці "Напрям руху коштів" зазначається код напряму руху коштів: "1" - у разі здійснення платником податків доплати, "2" - у разі повернення коштів з Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів, у наданих (а не складених) 30.03.2016 позивачу примірниках аркушів коригування відображено відомості щодо доплачених позивачем сум ПДВ.

При цьому із розділу III аркуша коригування колонки «Дата» вбачається дата перерахування коштів до Державного бюджету України, а саме за МД:

№ /2013/342798 від 11.11.2013 ПДВ у сумі 62 129,57 грн. перераховано 16.04.2014;

№ /2013/350430 від 12.12.2013 ПДВ у сумі 76 935,14 грн. перераховано 14.03.2014;

№ /2014Г001138 від 23.01.2014 ПДВ у сумі 68 326,33 грн. перераховано 24.06.2014;

№ /2014/002466 від 06.02.2014 ПДВ у сумі 66 894,58 грн. перераховано 29.04.2014.

Отже, відповідно до розділу III зазначених аркушів коригування (перші примірники яких згідно Порядку № 1145 зберігаються у матеріалах митниці після їх оформлення) до Державного бюджету України перераховано митні платежі за розрахованими сумами ще у березні, квітні та червні 2014 року, про що позивачеві було відомо.

Однак лише у березні 2016 року позивач звернувся до Київської митниці ДФС для отримання других примірників аркушів коригування з метою включення ПДВ до розрахунків коригування показнику.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність законних підстав для включення сум податку за виданими 30.03.2016 аркушами коригування під час проведення розрахунку показника ?Митн, оскільки її сплачено протягом березня-червня 2014 року, тобто до 01 липня 2015 року.

Також суд обґрунтовано акцентував увагу на тому, що формальне роздрукування аркушів коригування лише 30 березня 2016 року не свідчить про здійснення операцій із митного оформлення товарів та сплати відповідних податків саме цією датою, а тому такі аркуші коригування, враховуючи обставини даної справи, не можуть брати участі в обрахунку формули.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" до Державної фіскальної служби України, за участі третьої особи - Київської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 31 липня 2017 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.