Справа № 1512/1043/2012
Суддя: Непорада М. П.
Дата ухвалення: 2012-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1512/1043/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2012 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Непорада М.П.

розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про поновлення строку звернення до суду та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, посилаючись на порушення його прав, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд поновити строк звернення до суду та стягнути з управління Пенсійного фонду у Київському районі м. Одеси щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, провести виплату цього підвищення з 06 травня 2011 р. по 26 січня 2012 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси відмовив позивачу в перерахуванні та виплаті щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»та надав суду заперечення проти позову, в яких просить суд відмовити позивачу в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, який становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та 13 лютого 2012 року суд постановив ухвалу про залишення частини позовних вимог ОСОБА_1 до УПФ України у Київському районі м. Одеси без розгляду, а саме з 06 травня 2011 року по 26 липня 2011 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами, а для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та на нього розповсюджується дія закону України від 18 листопада 2004 року „Про соціальний захист дітей війни. Згідно зі ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, виплачується з підвищенням у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 р. «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10 % щомісячно, відповідає вимогам ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, так як відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року за № 20-рп/2011, який визначив, що розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави, при цьому повинно додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

За Основним Законом України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, здійснює визначені Конституцією та законами України повноваження, видає постанови і розпорядження в межах своєї компетенції.

Відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України; Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до положень закону України "Про соціальний захист дітей війни" визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України.

Таким чином, Верховна Рада України, доповнивши пунктом 4 розділ VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції

України.

За змістом статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії береться судом до уваги, оскільки відсутність коштів є підставою невиконання зобов'язань, покладених на управління законодавством.

19 червня 2011 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 р.» відповідно до якого у 2011 р. норми та положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 р.

Разом з тим, відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету»від 06.07.2011 р. № 745, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 грн.

Суд враховує також і те, що Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 р.» від 14.06.2011 р. набрав чинності з моменту його опублікування 19.06.2011 р., а Постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету»від 06.07.2011 р. № 745, набрала чинності 23 липня 2011 р., отже до 23 липня 2011 р. були відсутні обмеження щодо виконання положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити нарахування підвищення невиплаченої державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни після 23 липня 2011 р. не підлягають задоволенню.

Оскільки обов`язок щодо здійснення перерахунку належних до виплати грошових сум покладено на УПФ у Київському районі м. Одеси, суд не може виконувати обов`язки суб`єкта власних повноважень, покладених на нього законом, таким чином у задоволенні позовних вимог у частині зобов`язання відповідача виплатити вказане підвищення у певній сумі також треба відмовити.

Суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 46, 55, 58 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, Законом України Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 р.», Рішення КСУ від 26 грудня 2011 року за № 20-рп/2011, ст.ст. 2,7, 9, 11, 13, 41, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»- відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду міста Одеси протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Непорада М. П.