Справа № 820/2802/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 вересня 2017 р. 17:01 год. справа №820/2802/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Біленського О.О.

при секретарі судового засідання Король Д.О.

за участю:

представника позивача - Волокіта О.Г.,

представника відповідача - Іхненко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень від 09.06.2017 року №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач, подавши 19.04.2017 року уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень - червень та листопад 2015 р., діяв відповідно до вимог діючого законодавства та в межах строків, встановлених п. 102.1. ст. 102 ПК України, а саме 1095 днів. З огляду на викладене, позивач вважає, що порушення податкового законодавства в діях позивача відсутні, а спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставі викладених у позові фактів та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на матеріали перевірки та вказав, що висновки акту перевірки є правомірними та оскаржувані податкові повідомлення - рішення є такими, що прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.

Згідно п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 19.04.2017 року ТОВ «АФАЛІНА» подано до Центральної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до яких збільшено суму податкового кредиту на загальну суму ПДВ у розмірі 404894 грн., а саме:

- за березень 2015 від 19.04.2017 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані в березні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 247145 грн.;

- за квітень 2015 від 20.05.2015 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані у квітні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 136001 грн.;

- за травень 2015 від 19.04.2017 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані у травні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 10583 грн.;

- за червень 2015 від 19.04.2015 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані у червні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 2064 грн.;

- за листопад 2015 від 19.04.2015 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані у червні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 9102 грн.;

Судом встановлено, що на підставі п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, у порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України, фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області проведено камеральну перевірку уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок ТОВ "АФАЛІНА" за березень 2015 року від 19.04.2017 №, за квітень 2015 року від 19.04.2015 №, за травень 2015 року від 19.04.2017 №, за червень 2015 року від 19.04.2015 № та листопад 2015 року від 19.04.2017 №.

За результатами перевірки складено акт №3862/20-40-12-01-22/22701074 від 19.05.2017 року "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в уточнюючих розрахунках до податкової звітності з податку на додану вартість за березень - червень та листопад 2015 року ТОВ "АФАЛІНА" ", яким встановлено порушення ТОВ "АФАЛІНА" , пункту 50.1 статті 50 та пункту 198.6 статті 198 розділу V Кодексу, пункту 6 розділу VI Порядку №21, внаслідок чого:

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2015 року від 19.04.2017 № завищено суму податкового кредиту на 247144 грн., занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (рядок 18) (далі - податкові зобов'язання) на 15717 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 231427 грн.;

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2015 року від 19.04.2015 № завищено суму податкового кредиту на 136001 грн., занижено податкові зобов'язання (рядок 18) на 16203 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 119798 грн.;

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 року від 19.04.2017 № завищено суму податкового кредиту на 10583 грн., занижено податкові зобов'язання (рядок 18) на 10583 грн.;

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року від 19.04.2015 № завищено суму податкового кредиту на 2064 грн., занижено податкові зобов'язання (рядок 18) на 2064 грн.;

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2015 року від 19.04.2017 № завищено суму податкового кредиту на 9102 грн., занижено податкові зобов'язання (рядок 18) на 9102 грн..

На підставі зазначеного Акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області були прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.06.2017 року №, № про збільшення суми, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету (р. 18) та зменшення суми, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21).

З Акту перевірки №3862/20-40-12-01-22/22701074 від 19.05.2017 року вбачається, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугували висновки контролюючого органу, що в порушення пункту 198.6 статті 198 розділу V Податкового кодексу України підприємством ТОВ «АФАЛІНА» до складу податкового кредиту в вищевказаних уточнюючих розрахунках податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень - червень та листопад 2015 року включено до складу податкового кредиту суми ПДВ відповідно виписаних та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних з дати складання яких минуло більше встановленого Податковим кодексом України терміну, а саме після спливу 365 календарних днів з дати складання податкових накладних / розрахунків коригування до таким податкових накладних.

Відповідно до п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПКУ) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПКУ).

Згідно з п.38.1 ст.38 ПКУ виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Відповідно до положень п.185.1 ст.185 ПКУ, об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

В силу положень п.187.1 ст.187 ПКУ, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.192.1 ст.192 ПКУ, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.10 статті 201 Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192 ПКУ, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б)отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг. Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Вимогами п.192.3 ст.192 ПК України передбачено, що результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної (пункт 198.6 статті 198 Кодексу).

Отже, належним чином складена та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна, яка не була включена до складу податкового кредиту в податковому періоді її складання та з дати складання якої не минуло 365 днів, може бути включена до складу податкового кредиту в наступних звітних (податкових) періодах протягом 365 календарних днів з дати її складання шляхом відображення сум податку в розділі II "Податковий кредит" податкової декларації з ПДВ.

Однак, відповідно до п 50.1 ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно положень п.102.1 ст.102 ПК України, у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при виявленні платником податку помилки, що міститься у раніше поданій ним податковій декларації з ПДВ, а саме - не включення до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковій накладній, яка була вчасно зареєстрована в ЄРПН, але не включена до складу податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати її складання, платник податку має право скласти уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та виправити неправильно відображені показники.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Державної фіскальної служби України, викладеною у листі від 09.02.2016 року №2628/6/99-99-19-03-02-15.

Окрім цього, Державна фіскальна служба України у листі від 29.08.2016 року №18631/6/99-95-42-01-15 виклала наступну правову позицію: якщо сума ПДВ відображена в податковій накладній, яка була вчасно зареєстрована в ЄРПН, та з дати складання якої не минуло 1095 днів, не була включена до складу податкового кредиту протягом 365 календарних днів, платник податку може включити таку суму ПДВ до податкового кредиту шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу.

Суд наголошує, що згідно п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України, податкове законодавство ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішення платника податку, відповідно до якого рішення платника податку є правомірними в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Вказане узгоджується з положеннями п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України, яким визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 акцентується увага на тому, що вищевказана конституційна норма допускає зворотну дію в часі лише нормативно-правових актів, які стосуються скасування чи пом'якшення відповідальності за правопорушення фізичних осіб.

У спірних правовідносинах суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справах Серков проти України (заява №39766/05), Щокін проти України (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Цими рішеннями було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов'язків такого платника, а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, суд дійшов висновку про протиправність визначення позивачу податкового зобов'язання та наявності підстав для скасування спірних податкових повідомлень - рішень.

Також, з наявних матеріалів справи вбачається, що наказом ТОВ "АФАЛІНА" №17 від 20.03.2017 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності бухгалтера ТОВ "АФАЛІНА" за порушення трудової дисципліни, а саме не включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі отриманих від контрагентів податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПП, у відповідних звітних періодах (березень - червень та листопад 2015 р., зобов'язано бухгалтера виправити виявлені помилки в раніше поданих податкових деклараціях за періоди березень - червень та листопад 2015 р., шляхом подання уточнюючих розрахунків до таких податкових декларацій.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач діяв в межах законодавчо встановленого терміну для подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, тобто протягом 1095 днів та правомірно включив до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, які були вчасно зареєстровані в ЄРПН, але не включені до складу податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати їх складання.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 09.06.2017 року №, №.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "АФАЛІНА" документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд присуджує документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА".

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 09.06.2017 року №, №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198, вул. Пушкінська, 46, м.Харків, 61057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" (61177, м. Харків, пров. Пластичний, 9, п/р №0504 в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005, ) судовий збір у сумі 6475,93 (шість тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 93 коп..

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 07.09.2017 року.

Суддя Біленський О.О.