Справа № 420/478/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стеценко О.С.
Суддя-доповідач - Блохін Анатолій Андрійович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №420/478/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в письмовому провадженні апеляційну скаргу Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 06 червня 2017 року у справі № 420/478/17 за позовом ОСОБА_2 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2017 року позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати рішення УПФУ в Новопсковському районі Луганської області від 18.12.2015 про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 08.12.2015.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 18.12.2015 № 33/А-14 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки професія "машиніст холодильних установок" не відповідає назві професії "машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки", згідно постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 розділ XXXIII, п. 341, яка дає право на пенсію за Списком № 2 та записи, внесені до трудової книжки серії УКР № 0274892 на сторінках 2-3, 6-7, не ідентичні та не відповідають посаді, вказаній в архівній довідці від 17.02.2014 № 05-15/158. Відповідач також зазначив, що для зарахування пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 обов'язковою умовою є атестація робочого місця.

Позивач вважає, що вказане рішення відповідача підлягає скасуванню із зобов'язанням призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з огляду на те, що машиністом холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки він пропрацював близько 19 років, що підтверджується записами в його трудових книжках серії БТ-І № 6294539 та серії УКР № 0274892, а його загальний трудовий стаж становить понад 25 років 6 місяців.

Стосовно відсутності атестації робочих місць за умовами праці, позивач зазначає, що проведення чи не проведення атестації робочих місць не залежить від волі працівника підприємства, а покладається виключно на керівника підприємства.

Позивач вважає, що відповідач повинен нарахувати пенсію на підставі трудової книжки, яка є належно оформленою та має відомості щодо його роботи на посадах машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки та наголошує, що він не може бути позбавлений права на зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу за Списком № 2 за формальними підставами, як невідповідності назві професії та відсутністю відомостей про атестацію робочих місць по КСП «Зоря» в період з 1992 року по 2000 рік, оскільки в цей час він працював за професією, яка відноситься до вказаного Списку.

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 06 червня 2017 року у справі № 420/478/17 позов задоволено, внаслідок чого скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 18.12.2015 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано Марківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 08.12.2015.

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що професія «машиніст холодильних установок» не відповідає назві професії «машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно - холодильні установки» згідно Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 розділ ХХХІІІ, п.341, яка дає право на пенсію по Списку №2. Записи, внесені до трудової книжки серії УКР № 0274892 на ст. 2-3, 6-7, не ідентичні та не відповідають посаді, вказаній в архівній довідці від 17.02.2014 №05-15/158. Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08.12.2015 ОСОБА_2 звернувся до начальника Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області з заявою, в якій зазначив, що йому відмовляють в призначенні пільгової пенсії.

Листом УПФУ в Новопсковському районі Луганської області від 18.12.2015 № 33/А-14 повідомлено про те, що професія «машиніст холодильних установок» не відповідає назві професії «машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно - холодильні установки» згідно Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 розділ ХХХІІІ, п.341, яка дає право на пенсію по Списку №2. Записи, внесені до трудової книжки серії УКР № 0274892 на ст. 2-3, 6-7, не ідентичні та не відповідають посаді, вказаній в архівній довідці від 17.02.2014 №05-15/158. Згідно вищевикладеного підстав для призначення пенсії на пільгових умовах не має. Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

У відповідності до другого речення частини першої статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції вийшов за межі доводів апеляційної скарги, оскільки під час апеляційного провадження встановлені порушення, допущені судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положення вказаної статті стосуються порушених прав, тому неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача у майбутньому.

Як встановлено вище, позивач звернувся з позовом до суду про скасування рішення УПФУ в Новопсковському районі Луганської області від 18.12.2015 про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 08.12.2015.

За результатами вивчення матеріалів щодо звернення позивача до відповідача, наданих на виконання судового запиту Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017, встановлено, що позивач 08.12.2015 звернувся до відповідача з заявою в якій зазначив, що йому відмовляють в призначенні пільгової пенсії. Дане звернення пенсійним органом розглянуто з наданням відповіді, яку позивач оскаржує як рішення пенсійного органу про відмову в призначення пенсії.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п'ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 41/26486 чинного на час виникнення спірних відносин), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ і їх основними завданнями є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 далі - Порядок 22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

З наданих матеріалів встановлено, що позивач з заявою, у відповідності до приписів статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 1 Порядку 22-1, до відповідача не звертався.

Колегія суддів зазначає, що відповідь-роз'яснення пенсійного органу на звернення позивача щодо роз'яснення йому чи має він право на призначення пенсії на пільгових умовах не є тотожнім рішенню, яке пенсійний орган в межах своїх дискреційних повноважень повинен прийняти при особистому зверненні позивача з заявою у відповідності до вищезазначених правових норм.

Отже, позивач передчасно звернувся до суду, не дотримавшись обов'язкової процедури особистого звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії з наданням пенсійному органу документів в підтвердження підстав для призначення пенсії на пільгових умовах і прийняття рішення пенсійним органом за результатами розгляду такої заяви.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував та дослідив обставини у справі внаслідок чого дійшов помилкового висновку про зобов'язання відповідача призначити пенсію позивачу, оскільки не мало місця звернення позивача до відповідача з заявою про призначення пенсії у відповідності до приписів статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 1 Порядку 22-1.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції внаслідок неповного з'ясування обставин у справі, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи невірно вирішено спір, тому постанова суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.3, ст. 202 ч.1 п.1, п.3, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області - задовольнити.

Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 06 червня 2017 року у справі № 420/478/17 - скасувати. Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г.Сухарьок