Справа № 826/18018/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 серпня 2017 року № 826/18018/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Золотий світанок (Агро)»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий світанок (Агро)» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що висновки податкового органу з приводу несвоєчасної сплати узгодженого зобов'язання, з авансових внесків є безпідставними, а узгоджені зобов'язання сплачувались позивачем своєчасно як шляхом зарахування грошових коштів з поточного рахунку, а також шляхом зарахувань надмірно сплачених зобов'язань з податку на прибуток.

Ухвалою Окружного адміністративного суду мста Києва від 22.11.2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

В порядку встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа 826/18018/16, справу розподілено між суддями повторно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.05.2017 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М. та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 20.07.2017 року представником позивача позовні вимоги підтримано.

Представником відповідача щодо позовних вимог заперечено, з підстав викладених у письмових запереченнях. .

Суд, керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні 20.07.2017 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві 21.10.2016 року проведено камеральну перевірку ТОВ Золотий світанок (АРГО)» щодо своєчасності сплати податків до бюджету. За результатами перевірки складено Акт № 606/2655-12-07 від. 21.10.2016 року (надалі - акт перевірки).

Проведеною перевіркою встановлено, що товариством допущено порушення граничних строків сплати узгоджених зобов'язань із сплати авансових внесків, а саме: відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 09.02.2015року в сумі 45 000,00грн. з граничним терміном сплати 30.08.2015 року, фактично сплачено 31.08.2015року; відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 30.09.2015року в сумі 33 431,90грн. з граничним терміном сплати 30.09.2015 року, фактично сплачено 06.10.2015року; відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 09.02.2015року в сумі 15 000,00грн. з граничним терміном сплати 30.08.2015 року, фактично сплачено 30.09.2015року; відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 09.02.2015року в сумі 32 612,00грн. з граничним терміном сплати 30.08.2015 року, фактично сплачено 30.09.2015року;

У зв'язку із встановленням зазначених порушень Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві 21.10.2016року винесено податкові повідомлення-рішення :

№ , яким, на підставі статті 126 ПК України до товариства застосовано штрафні санкції в розмірі 7 843,19грн.;

№, яким, на підставі статті 126 ПК України до товариства застосовано штрафні санкції в розмірі 9 522,40грн.

Позивач вважає винесення податкових повідомлень-рішень протиправним, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Відповідно до змісту акту перевірки, товариством допущення порушення строку із сплати узгоджених зобов'язань із сплати авансових внесків.

Так, зокрема, відповідно до декларації з податку на прибуток підприємств від 09.02.2015року № позивачем самостійно визначено до сплати зобов'язання з авансових внесків в сумі 45 000,00грн., граничним термін сплати зобов'язання - 30.08.2015.

Як вбачається з наявних матеріалів справи та не заперечується позивачем, суму зобов'язання сплачено 31.08.2015року, що припадає на неділю - вихідний день. Отже сплата зобов'язання в наступний робочий день не є порушенням строку, сплати граничного зобов'язання.

Крім того, судом встановлено, що контролюючим органом встановлено порушення граничних строків сплати самостійно визначених зобов'язань відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 30.09.2015року в сумі 33 431,90грн. з граничним терміном сплати 30.09.2015 року, фактично сплачено 06.10.2015року; відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 09.02.2015року в сумі 15 000,00грн. з граничним терміном сплати 30.08.2015 року, фактично сплачено 30.09.2015року; відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 09.02.2015року в сумі 32 612,00грн. з граничним терміном сплати 30.08.2015 року, фактично сплачено 30.09.2015року.

Позивачем вказана обставина заперечується, при цьому зазначено, що у зв'язку з існуванням переплати із зобов'язань з податку на прибуток позивачем подавалось до контролюючого органу відповідні заяви про зарахування надмірну сплачених грошових зобов'язань в рахунок авансових внесків.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрямок перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З аналізу наведених норм вбачається, що даними приписами, окрім іншого, передбачено, що контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до наявних матеріалів справи, товариством у період з квітня по вересень 2015 року подавалось до контролюючого органу заяви про зарахування надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток в рахунок авансових внесків, а саме :

- заява від 15.04.2015 року № 24 про зарахування 49 900,00грн., отримано податковим органом 16.04.2015 року;

- заява від 25.05.2015 року №31 про зарахування 49 900,00грн., отримано податковим органом 26.05.2015 року;

- заява від 24.06.2015року № 71 про зарахування 49 900,00грн., отримано податковим органом 26.06.2015 року;

- заява від 01.09.2015 року № 1-09/ЗС про зарахування 49 900,00грн., отримано податковим органом 02.09.2015 року.

Як вбачається з облікової картки платника податку (авансовий внесок з податку на прибуток приватних підприємств) відповідачем зарахування надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток в рахунок авансових внесків здійснено лише двічі, 21.05.2015 року в сумі 49 900,00грн. та 28.07.2015 року в сумі 49 900,00грн.

Відповідно до змісту акту перевірки, 30.08.2015 року є граничним терміном сплати позивачем зобов'язання відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 09.02.2015року в сумі 15 000,00грн. та в сумі 32 612,00грн., тоді, як переплата, в разі виконання відповідачем своїх обов'язків щодо розгляду зав позивача, станови на 30.08.2015 року становила б 49 900,00грн.

Крім того, податковим органом не вчинено жодних дій по заяві позивача від 01.09.2015 року про зарахування коштів в сумі 49 900,00грн., у зв'язку із чим, у товариства, станом на 30.09.2015року, виникла заборгованість із сплати авансових внесків в розмірі 33 431,90грн.

З аналізу наведених фактичних обставин справи вбачається, що несвоєчасна сплата авансових внесків, у даному випадку, мала місце виключно з вини податкового органу, тоді як товариством вжито усіх можливих заходів для своєчасного виконання зобов'язань.

Статтею 126 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У той же час ст. 126 ПК України віднесена до глави 11 розділу ІІ ПК України «Відповідальність».

Так, у відповідності до ст. 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. Отже, настання відповідальності, передбаченої ст.126 ПК України, можливе лише за умови встановлення ознак податкового правопорушення, які визначені ст.109 ПК України, в діяннях особи, що до неї притягається.

Як вбачається з наведених норм, обов'язковою ознакою податкового правопорушення є протиправність діяння платника податків, яке потягло невиконання чи неналежне виконання вимог податкового законодавства.

В контексті приписів ст. 126 ПК України така протиправність має полягати в несплаті платником податку узгодженої суми грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом.

Суд зазначає, що для застосування штрафу відповідно до ст. 126 ПК України необхідними є наявність існування таких обставин: узгодження грошових зобов'язань та погашення суми податкового боргу із затримкою (понад строки визначені для сплати суми грошового зобов'язання).

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що позивачем вжито всіх можливих заходів для своєчасної сплати узгодженого зобов'язання із сплати авансових внесків у серпні - вересні 2015 року, а несвоєчасне зарахування таких коштів на відповідні бюджетні рахунки відповідача не може слугувати підставою для нарахування штрафних санкцій на підставі ст.. 126 ПК України

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень 21.10.2016року № та №, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно із приписами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлень-рішення винесені Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 21.10.2016року № та №.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий світанок (Агро)» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) .

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук