Справа № 295/6629/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гумен Н.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"05" вересня 2017 р. Справа № 295/6629/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "05" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, 3-я особа - Житомирське орендне підприємство теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.07.2017р. адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу та документів, що підтверджують роботу в шкідливих умовах праці по Списку №2. Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно із п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 14.01.2017 року. Стягнуто на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. з Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань .

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Богунського районного суду м. Житомира від 05.07.2017р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. Скаржник зокрема, зазначає про те, що у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців), рішенням Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії є правомірними та вмотивованими, тому постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги відповідача з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, згідно записів у трудовій книжці позивача, працював, зокрема із 01.08.1985 року по 29.07.1988 року газоелекторозварювальником, а з 08.08.1988 року прийнятий на роботу газоелекторозварювальником ремонтного цеху Житомирського обласного виробничого об'єднання теплових мереж «Житомирпепломережа», з якого 01.03.1990 року звільнений у зв'язку з переведенням на ремонтно-будівельну дільницю «Житомиртеплокомуненерго», з якої звільнений 15.09.1992 року. У період з 21.09.1992 року по 01.08.1996 року працював на ремонтно-будівельній дільниці «АРС» газоелекторозварювальником; з 01.08.1996 року по 29.03.1999 року працював газоелекторозварювальником на спільному підприємстві «СП-ЛХД». У період з 13.04.1999 року по 30.09.2009 року працював газоелекторозварювальником на Житомирському орендному підприємстві теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго". З 01.10.2009 року працює в-будівельному цеху Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак як слідує із повторного листа відповідача від 30.05.2017 вих. № 9439/05 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком по списку №2, посилаючись на те, що немає підстав для зарахування періоду роботи з 08.08.1998 року по 15.09.1992 року до стажу роботи на пільгових умовах, так як довідка № 89 від 08.02.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видана без підстав, оскільки позивач працював в Житомирському обласному виробничому об'єднанні теплових мереж «Житомирпепломережа», а довідку видав Житомирське орендне підприємство теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго". За поданими документами стаж роботи на пільгових умовах становить 11 років 11 місяців 15 днів, відповідно зниження пенсійного віку на 4 роки і право на призначення пенсії за віком по списку № 2 позивач буде мати лише після досягнення віку 56 років. У зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців), рішенням відповідача у призначенні пенсії за віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу відмовлено.

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач при зверненні із заявою про призначення пенсії надав всі необхідні документи для підтвердження спеціального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, в свою чергу орган, який призначає пенсію, при розгляді питання щодо підстав для призначення пенсії в разі наявності спірних питань та неточностей не позбавлений права звернутись до відповідного підприємства, установи, організації, де працювала особа, яка має право на пенсію, за додатковими або уточнюючими довідками, в той же час чинним законодавством не передбачено, що ненадання уточнюючих довідок є підставою для відмови у призначенні пенсії за віком особі, що звернулась із відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України та надала всі необхідні документи.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. "б" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам-чоловікам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожних 2 роки 6 місяців такої роботи. Працівникам-чоловікам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожних 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (по тексту Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до вимог п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці. затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442, атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше 1 разу на 5 років.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 вище згаданого Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінюються докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі не підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведеної чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та від 10 березня 2015 року (справи № № 21-183а13, 21-51а15).

У відповідності до матеріалів справи, зокрема, до довідки Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" № 89 від 08.02.2017 року та № 139 від 15.05.2017 року, ОСОБА_3 працював повний робочий день в Житомирському орендному підприємстві теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго", і за період з 08.08.1988 року по 01.03.1990 року виконував зварювальні роботи за посадою газоелекторозварювальник, що передбачена Списком № 2 розділом ХХХІІ, який затверджений Постановою КМУ від 22.08.1956 року № 1173.

Відповідно до довідки Житомирського орендного підприємства теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" № 36/138 від 15.05.2017 р., 01.03.1983 р. підприємство «Житомиртепломережа» реорганізоване в обласне виробниче об'єднання теплових мереж «Житомиртепломережа», яке 13.05.1993р. перейменоване в Житомирське орендне підприємство теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" на підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів № 270 від 13.05.1993р.

Як вбачається із письмових заперечень на адміністративний позов відповідачем не заперечується, що посади, на яких працював позивач з 21.09.1992 року належить до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N162 від 11.03.1994 р., постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р.

Спірними являється період з 08.08.1988 року по 15.09.1992 року роботи позивача в обласному виробничому об'єднанні теплових мереж «Житомиртепломережа», який відповідач не може зарахувати до пільгового, оскільки довідка на підтвердження пільгового періоду роботи позивача видана Житомирським орендним підприємством теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго".

Згідно наказу №146 від 31.05.1994 року «про результати атестації робочих місць вогнетривників та електрогазозварювальників, зайнятих ручною працею, зварюванням металів на підприємстві» було зроблено розпорядження, зокрема, про підтвердження пільгового пенсійного забезпечення по списку №2, осіб, зайнятих на вказаних роботах.

Відповідно до даних трудової книжки, позивач в період з 08.08.1988 року працював газоелекторозварювальником ремонтного цеху Житомирського обласного виробничого об'єднання теплових мереж «Житомирпепломережа», з якого 01.03.1990 року звільнений у зв'язку з переведенням на ремонтно-будівельну дільницю «Житомиртеплокомуненерго, з якої звільнений 15.09.1992 року.

Як роз'яснено у п. 7 Роз'яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України "Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 01- 3/406-02-2 від 10.05.1994 року, у випадках, коли в Списках № 1 і 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.

Разом з тим, згідно пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулось не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку:

а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності;

б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Як вбачається із матеріалів справи, пенсійний вік ОСОБА_3 враховуючи пільговий стаж робити 12 років 6 місяців настає з 14.01.2017 р., при цьому він вперше звернувся до відповідача 10.02.2017 р., тобто в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, то з урахуванням положень п.1 ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком на пільгових умовах настає у відповідача з 14.01.2017 р.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Згідно зіст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в межах даного спору позивачем доведено факт порушення його права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому визначаючи спосіб відновлення порушених прав позивача суд зобов'язує Житомирське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 14.01.2017 р.

Статтею 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "05" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

4-третій особі: Житомирське орендне підприємство теплових мереж "Житомиртеплокомуненерго" - вул.Жукова, 23-а,м.Житомир,10004,