Справа № 2-а-7013/11
Суддя: Рева С. В.
Дата ухвалення: 2011-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7013/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2011 року суддя Київського районного суду міста Одеси Рева С.В., розглянувши у скороченому провадженні у залі суду в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною, зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та сплатити щомісячну державну допомогу як «дитині війни»за період з 01 травня 2011 року по 01 листопада 2011 року, посилаючись на те, що вона є «дитиною війни», а ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає право «дитини війни»на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

ГУПФ України в Одеській області, про час та місце розгляду справи у скороченому провадженні, про строк подання заперечення проти позову, заяву про згоду з позовом, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення, повідомлялось належним чином.

Однак, представник відповідача ГУПФ України в Одеській області не надав суду ні заяву про згоду з позовом, ні заперечення проти позову.

Суд, вивчивши надані документи встановив наступне:

ОСОБА_1 народився 07 листопада 1938 року, є пенсіонером за віком і має статус «дитини війни», що підтверджується довідкою (а. с. 11).

Згідно із вимогами Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18 листопада 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Такі виплати у 2006-2007 роках УПФ України не проводило, а у 2008, 2009 та 2010 виплатило частково - у розмірі 10% від прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулася до відповідача з заявою про виплату передбаченої законом щомісячної державної соціальної допомоги, однак 21 жовтня 2011 року листом № 4378/М-01 Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у виплаті підвищення до пенсії у розмірі 30 % ( а. с. 6).

У звязку з вказаним, ОСОБА_1 вважає своє право на отримання підвищення до пенсії порушеним і звернулася до суду з цим позовом.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 посилається на рішення Конституційного Суду України по справі за №1-29 від 9 липня 2007 року про визнання таким, що не відповідає Конституції України п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», на рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст.ст. 1, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

При вищевикладених обставинах, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Право позивача на отримання підвищення до пенсії (у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком) передбачено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни». На 2007 рік дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено ст. 111 Закону від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень п.12 ст.71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії ст.6 Закону. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року ГУПФ України в Одеській області повинно було нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком встановлено ст.62 Закону «Про державний бюджет України на 2007 рік»і ст.28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

П.41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким знову були внесені зміни до ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», визнано рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року неконституційним. Тому, з 22 травня 2008 року ГУПФ України в Одеській області зобовязано було нарахувати і виплатити позивачці підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідач нарахував і виплатив позивачу підвищення пенсії у розмірі 10%. Ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік»Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплати у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Аналогічно вирішується питання щодо підвищення пенсії особі, яка має статус «дитини війни», і у 2010, 2011 році.

Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 22.08.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»є підзаконним актом, який не відповідає нормам Закону «Про соціальний захист дітей війни»в частині розміру щомісячної соціальної допомоги, тому суд керується при вирішенні спору нормами закону відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, яка передбачає, що уразі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

19 червня 2011 року вступив у законну силу Закон України Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», однак вказаним законом не встановлений порядок виплат «дітям війни»державної соціальної допомоги.

23 липня 2011 року вступила у законну силу постанова Кабінету Міністрів України № 745 від 06 липня 2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлений порядок виплат дітям війни державної соціальної допомоги щомісячно у розмірі 49 гривень 80 копійок, що складає 10 % державної соціальної допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до суду за захистом прав, свобод, інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду 16 листопада 2011 року.

З урахуванням вказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення недоплаченої допомоги з 23 липня 2011 року по 01 листопада 2011 року слід відмовити; визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 16 травня 2011 року по 22 липня 2011 року; зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 16 травня 2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком щомісячно по 22 липня 2011 року, з урахуванням виплачених 10 % соціальної допомоги.

Керуючись ст. ст. 158-163, 165, 183-2 КАС України, на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 16 травня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 16 травня 2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком щомісячно по 22 липня 2011 року, з урахуванням виплачених 10 % соціальної допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Рева С. В.