Справа № 2-а-394/10/1512
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2010-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-а- 390 /10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду Київського району м. Одеси про визнання відмови безпідставною та зобов*язання вчинити певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду Київського району м. Одеси, в якому просить визнати відмову відповідача виплатити їй соціальну допомогу безпідставною, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за 2006 - 2008 роки включно у розмірі 3900,00 гривень, а також з 1 січня 2009 року. При цьому позивач посилається на те, що вона є пенсіонеркою за віком і відповідно до ст.1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, в зв'язку з чим вказаним законом позивачці надано право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 %, яку Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси не виплачує, чим порушує законні права та інтереси позивача, у зв'язку з чим ОСОБА_1 змушена була звернутись до суду.

До судового засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, сповіщалась, надала суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси до судового засідання не з'явився, надав письмові заперечення та заяву, в якій просить у задоволенні адміністративного позову відмовити та не заперечує щодо розгляду справи в письмовому провадженні у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 - пенсіонерка, народилася в 1944 році, і відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01 січня 2006 року, набула статусу «дитини війни», а тому вона має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, оскільки статтею 6 ЗУ «Про соціальний захист .: гей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримань державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 110 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року встановлено, що пільги, передбачені ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни».

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядок виплати надбавки до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позовні вимоги позивачки у частині стягнення невиплаченої державної допомоги за 2006 рік задоволенню не підлягають.

Дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік", та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами, у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнанні неконституційними положення п.12 ст. 71 та ст. 111 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо такого зупинення дії ст.6 Закону.

Пунктом 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, текст статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" викладений у такій редакції: «дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни».

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 встановлено, що положення пунктів 36-100 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, в тому числі п. 41 визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», визнаних неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, позовні вимоги позивачки у частині стягнення невиплаченої державної соціальної допомоги за 2006-2008 роки підлягають частковому задоволенню, а саме з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Відповідно до ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до _законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

На виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Таким чином, вимоги позивача стосовно зобов'язання нараховувати та виплачувати їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу з 1 січня 2009 року підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

При розрахунку розміру несплаченої надбавки позивачу за 2007 рік суд враховує положення ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абз.1, ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абз.5, ч.І цієї статті, збільшений на 1%: 9.07.2007 - 30.09.2007 р. - 406 грн.+1% (4,06) грн. = 410,06 грн; 1.10.2007-31.12.2007 p.-411 грн.+1% ( 4,11) = 415,11 грн.

Суд виходить з правильності розрахунку, виконаного позивачем в позові, надбавка складає: за 23 дні липня 2007 року - 87,30 грн.; з 1.08.2007 року до 30.09.2007 року із розрахунку - 410,06 грн. х 30% = 123,02 грн. на місяць х 2 місяці = 246,04 грн.; з 01.10.2007 року до 31.12.2007 року із розрахунку - 415,11 грн. х 30% = 124,53 грн. на місяць х 3 місяці = 373,60 грн., що взагалі за 2007 рік становить 706,94 грн.

За 2008 рік доплати позивачу складають з урахуванням, що відповідачем сплачувались надбавки дітям війни - 47,00 грн. з 1 січня; 48,10 грн. з 1 квітня; 48,20 грн. з 1 липня; 49,80 грн. з 1 жовтня: за 10 днів травня - 41,89 грн., однак позивач отримав 48,10 грн., тому за даний період нарахувань не передбачається; за червень із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 481,00 грн. х 30% = 144,30 грн.; з 1 липня до 30 вересня із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 482,00 грн. х 30% = 144,60 грн. на місяць х 3 місяці = 433,80 грн.; з 1 жовтня до 31 грудня із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 498,00 грн. х 30% = 149,40 грн. на місяць х 3 місяці = 448,20 грн. і всього за 2008 рік надбавка складає 1026,30 грн., з урахуванням частково виплачених коштів у розмірі 342,10 грн. стягненню підлягає 684,20 грн.

Взагалі за 2007 та 2008 p.p. стягненню підлягає сума - 1391,14 грн.

Доводи представника відповідача про те, що позивачкою пропущений строк позовної давності звернення до суду, а також посилання на відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії не можуть братися до уваги, так як відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати здійснюється згідно із Законом, крім того, відсутність коштів не є підставою невиконання зобов'язань, покладених на управління законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України -для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідач не надав жодних доказів того, що позивачу було відомо про порушення його прав більше чим за рік до звернення до суду. Отже суд визнає причину пропущення цього строку позивачем поважною так як про порушення його права внаслідок прийняття неконституційних нормативних актів йому стало відомо лише у 2009 році, а тому справа підлягає вирішенню в загальному порядку, встановленому КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 17, 19, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254, 256 КАС України, Законом України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.05.2004 року, Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, Законом України „Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії"", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу за період з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно у розмірі 1391,14 гривень /одна тисяча триста дев'яносто одна грн. 14 коп./, та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду міста Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження і одночасного направлення копії апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О.Васильків