Справа № 814/207/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2013-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2013 р.Справа № 814/207/13-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, в м.Одесі, апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2013 року (про залишення частини позовних вимог без розгляду) та на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2013 року (про повернення позову, в частині позовних вимог), у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області та виконуючого обовязки начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2013 року залишено без розгляду позовні вимоги про: визнання незаконним та скасування рішення в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області ОСОБА_2 №03 від 22.12.2011 року, про не включення позивача до складу державних службовців Управління у справах захисту прав споживачів, які підлягали звільненню за переведенням до Інспекції, на підставі п.5 ст.36 КЗпП; визнання позивача таким, що був включений до складу державних службовців Управління у справах захисту прав споживачів.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2013 року повернуто позовну заяву, в частині позовних вимог щодо:

- визнання незаконними та скасування наказу Управління з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області №88-к від 29.12.2011 року про звільнення позивача, у звязку з ліквідацією Управління за п.1 ст.40 КЗпП;

- визнання неправильним формулювання причин звільнення позивача за наказом №88-к від 29.12.2011 року у звязку з ліквідацією Управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області відповідно до ст.40 ст.40 п.1 КЗпП України та замінити його таким формулюванням у звязку з переведенням, за його згодою, в Інспекцію з питань захисту прав споживачів відповідно до ст.36 п.5 КЗпП України;

- занесення до трудовою книжки позивача запис: Запис №21 є недійсним, звільнений у звязку з переведенням, за його згодою, в Інспекцію з питань захисту прав споживачів в Миколаївській області, відповідно до ст.36 п.5 КЗпП України.

- зобовязання Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області прийняти позивача до себе на роботу, як переведеного з Управління на посаду головного спеціаліста відділу контролю у сфері внутрішньої торгівлі, послуг, реклами та розгляду звернень громадян без конкурсного відбору та стажування з 03.01.2012 року.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями позивачем подано апеляційні скарги, з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвали суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги, на ухвалу суду про залишення частини вимог без розгляду, обґрунтовано тим, що суд дійшов до необґрунтованого висновку щодо необхідності залишення позову без розгляду, у цій частині, оскільки це є порушенням трудових прав позивача та ст.3 Конституції України.

Вимоги апеляційної скарги, на ухвалу суду про повернення позову, в частині позовних вимог, обґрунтовано тим, що суд дійшов до необґрунтованого висновку щодо необхідності повернення позову в цій частині, у звязку з вирішення даних позовних вимог іншим судовим рішенням, у справі №2-а-1868/12/1470, оскільки дані позовні вимоги не є тотожними вимогам, заявленим у вищезазначеній справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвал суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а судові рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем заявлено вимоги про:

1) визнання незаконним та скасування рішення в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області ОСОБА_2 №03 від 22.12.2011 року про не включення позивача до складу державних службовців Управління у справах захисту прав споживачів, які підлягали звільненню за переведенням до Інспекції, на підставі п.5 ст.36 КЗпП;

2) визнання позивача таким, що був включений до складу державних службовців Управління у справах захисту прав споживачів;

3) визнання незаконними та скасування наказу Управління з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області №88-к від 29.12.2011 року про звільнення позивача, у звязку з ліквідацією Управління за п.1 ст.40 КЗпП;

4) визнання неправильним формулювання причин звільнення позивача за наказом №88-к від 29.12.2011 року у звязку з ліквідацією Управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області відповідно до ст.40 ст.40 п.1 КЗпП України та замінити його таким формулюванням у звязку з переведенням, за його згодою, в Інспекцію з питань захисту прав споживачів відповідно до ст.36 п.5 КЗпП України;

5) занесення до трудовою книжки позивача запис: Запис №21 є недійсним, звільнений у звязку з переведенням, за його згодою, в Інспекцію з питань захисту прав споживачів в Миколаївській області, відповідно до ст.36 п.5 КЗпП України.

6) зобовязання Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області прийняти позивача до себе на роботу, як переведеного з Управління на посаду головного спеціаліста відділу контролю у сфері внутрішньої торгівлі, послуг, реклами та розгляду звернень громадян без конкурсного відбору та стажування з 03.01.2012 року.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необхідності залишення без розгляду 1 та 2 позовних вимог, та повернення позовної заяви, в частині 3, 4, 5, 6 позовних вимог.

Судова колегія частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.109 КАС України - суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили постанова суду.

Судовою колегією встановлено, що позовну вимогу щодо скасування вищевказаного рішення №03 від 22.12.2011 року про не включення позивача до складу державних службовців Управління у справах захисту прав споживачів, яку заявлено у даному позові, вирішено постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.10.2012 року, по справі №2-а-1868/12/1470, якою відмовлено в її задоволені (а.с.30).

З огляду на вищевикладене колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності залишення без розгляду даної позовної вимоги, оскільки в даному випадку суд повинен відмовити у відкритті провадження за даною вимогою.

Позовні вимоги щодо визнання неправильними причин звільнення, занесення запису до трудової книжки та зобовязання ІПЗПС у Миколаївській області прийняти позивача до себе на роботу також розглянуто у вищевказаному судовому рішенні, а тому судом першої інстанції неправомірно повернуто позовну заяву, в цій частині позовних вимог, оскільки в даному випадку суд також повинен відмовити у відкритті провадження.

Частиною 3 ст.99 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною 1 ст.100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судовою колегією встановлено, що позивачем заявлено вимогу про визнання незаконними та скасування наказу Управління з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області №88-к від 29.12.2011 року про звільнення позивача.

Повертаючи позов, в цій частині позовних вимог, судом першої інстанції встановлено, що дану позовну вимогу вирішено вищевказаною постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.10.2012 року, по справі №2-а-1868/12/1470.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки з відповідної копії постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.10.2012 року не вбачається, що позивачем заявлялась дана позовна вимога (а.с.30).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з вказаною вимогою, оскільки про оскаржуваний наказ позивач дізнався ще на початку 2012 року, що підтверджується записом в трудовій книжці про його звільнення (а.с.45) та скаргою до Голови Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 20.03.2012 року, в якій позивачем зазначено про даний наказ та вказано його в додатках до заяви (а.с.45, 56-58), а до суду позивач звернувся 17.01.2013 року, тобто з пропуском строку на більш ніж 9 місяців.

Крім того, оскаржуваний наказ про звільнення досліджувався 01.10.2012 року, в ході розгляду вищевказаної справи №2а-1868/12/1470, що підтверджено відповідною копією судового рішення, в межах вимог про зміну формулювання причин звільнення (а.с.31).

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду для оскарження наказу про звільнення, на більш ніж 9 місяців, не зазначено поважних причин його пропуску та не поставлено питання про його поновлення це є підставою для залишення цієї позовної вимоги без розгляду.

Враховуючи, що судом першої інстанцій при вирішені справи допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, це є підставою для скасування оскаржуваних судових ухвал.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2013 року (про залишення частини позовних вимог без розгляду) та ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2013 року (про повернення позову, в частині позовних вимог) скасувати.

Прийняти у справі нову ухвалу, якою залишити без розгляду, на підставі ч.1 ст.100 КАС України, позовні вимоги про визнання незаконними та скасування наказу Управління з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області №88-к від 29.12.2011 року про звільнення ОСОБА_3, у звязку з ліквідацією Управління за п.1 ст.40 КЗпП та про визнання ОСОБА_3 таким, що був включений до складу державних службовців Управління у справах захисту прав споживачів.

Відмовити у відкритті провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.109 КАС України, за позовними вимогами про:

- визнання незаконним та скасування рішення в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області ОСОБА_2 №03 від 22.12.2011 року про не включення ОСОБА_3 до складу державних службовців Управління у справах захисту прав споживачів, які підлягали звільненню за переведенням до Інспекції, на підставі п.5 ст.36 КЗпП;

- визнання неправильним формулювання причин звільнення ОСОБА_3 за наказом №88-к від 29.12.2011 року у звязку з ліквідацією Управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області відповідно до ст.40 ст.40 п.1 КЗпП України та замінити його таким формулюванням у звязку з переведенням, за його згодою, в Інспекцію з питань захисту прав споживачів відповідно до ст.36 п.5 КЗпП України;

- занесення до трудовою книжки ОСОБА_3 запису: Запис №21 є недійсним, звільнений у звязку з переведенням, за його згодою, в Інспекцію з питань захисту прав споживачів в Миколаївській області, відповідно до ст.36 п.5 КЗпП України;

- зобовязання Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області прийняти ОСОБА_3 до себе на роботу, як переведеного з Управління на посаду головного спеціаліста відділу контролю у сфері внутрішньої торгівлі, послуг, реклами та розгляду звернень громадян без конкурсного відбору та стажування з 03.01.2012 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом 20 днів, після набрання нею законною сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_4