Справа № 214/2901/17
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2901/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Євтушенко В.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

за участю представників відповідача - Каминіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, покладення зобов'язання, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася з позовом до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі за текстом «УПФУ») в якому просить: визнати протиправною дії УПФУ щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії їй, позивачці, з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок і виплату їй, позивачці, пенсії державного службовця у розмірі 86% від середньомісячного заробітку з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на підставі уточнюючої довідки № 641/10/28-01-05-26 від 6 грудня 2016 року, яка була видана Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління ДФС, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 1 січня 2017 року, з урахуванням раніше здійснених виплат. Також просить стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позову наводить наступне. Вона, позивачка, перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Дану пенсію призначено з 2 липня 2008 року. Її загальний стаж на момент призначення пенсії складав 33 років 2 місяці 20 днів, із них стаж державної служби - 16 років 3 місяців 10 днів. За місцем своєї колишньої роботи отримала уточнюючу довідку № 641/10/28-01-05-26 від 6 грудня 2016 року, яка була видана Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління ДФС, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». В довідці зазначено інші виплати, нараховані за періоди з 1 липня 2006 року по 30 червня 2008 року. В довідці зазначено наступне: у липні 2006 року надана матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки, в сумі 2364 грн. 69 коп.; у вересні 2006 року надана матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 2459 грн. 09 коп.; у січні 2007 року надана матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки в сумі 2782 грн. 12 коп.; у лютому 2008 року виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у сумі 3254 грн. 38 коп.; індексація в період з 1 липня 2006 року по 31 червня 2008 року виплачена у сумі 636 грн. 78 коп. Загальна сума неврахованих виплат за 2007-2008 роки становить 11497 грн. 06 коп. Цією ж довідкою підтверджується, що на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 20 грудня 2016 року звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням «інших виплат», визначених у довідці. Однак листом №М-206 від 28 грудня 2016 року відповідачем у проведенні перерахунку відмовлено, посилаючись на те, що вищезазначені виплати у склад заробітної плати державного службовця для перерахунку пенсії державного службовця не відносяться. З даним рішенням відповідача не погоджуються та вважає його протиправним з наступних підстав. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апарату, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України «Про державну службу». Так відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їхньої заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру. Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Вказує, що аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога входить до системи оплати праці державного службовця. Крім того,статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини 1 даної статті, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Вказує, що з викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Також з наведеного вбачається, що усі «інші виплати», в тому числі - матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, які виплачувались позивачу, є частиною заробітної плати державного службовця та виплачуються за рахунок та у межах фонду оплати праці, а також, враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця. Вважає, що вищезазначене свідчить про те, що чинне законодавство відносить до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця усі виплати, без винятку, з яких справляється і збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного суду України від 14 та 28 травня 2013 року (справи № № 21-125а13, 21-97а13 відповідно) та 16.09.2016 року у справі № 21-314а14, яка відповідно до приписів ст. 224-2 КАС України, є обов'язковою для усіх судів України. Тому у зв'язку з порушенням її права на пенсійне забезпечення і звертається з даним адміністративним позовом з метою захисту порушеного права шляхом визнання неправомірною відмови відповідача включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації до складу заробітної плати для призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії їй, позивачці та включити до складу заробітної плати вказані види виплат. Також, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Також зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен довести суду правомірність своїх дій, якщо він не згоден з її позовом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та підтвердив його зміст.

Представник відповідача позов не визнала та підтвердила зміст письмових заперечень, відповідно до яких заперечує проти адміністративного позову та зазначає наступне. ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ з 2 липня 2008 року і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». За документами пенсійної справи страховий стаж позивачки врахований по 30 червня 2008 року, складає 33 роки 2 місяці 20 днів, із них стаж державної служби - 16 років 3 місяці 10 днів. Заробітна плата згідно довідки, виданої Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області 01.07.2008 за № 144/08-05/20, та довідок про надбавки і премії за період з 01.07.2006 по 30.06.2008, виданих Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області 01.07.2008 за № 144 складає 4539 грн. 92 коп. До заробітної плати для обчислення пенсії включені наступні виплати: посадовий оклад - 1800 грн. 00 коп.; надбавка за спеціальне звання - 110 грн. 00 коп.; надбавка за вислугу років - 477 грн. 50 коп.; надбавки за спеціальне звання (в середньому розмірі за 24 календарні місяці роботи) - 1057 грн. 90 коп.; премія (в середньому розмірі за 24 календарні місяці роботи) - 1094 грн. 52 коп. Вказує, що розрахунок пенсії станом на 1 грудня 2016 становить: 4539,92 х 86% = 3904 грн. 33 коп., 3904,33 + 186,00 = 4090 грн. 33 коп., де 4539,92 грн. - заробітна плата державного службовця для обчислення пенсії; 86 % - загальний відсоток від заробітку; 3904 грн. 33 коп. - основний розмір пенсії; 186 грн. 00 коп. - фіксована індексація; 4090 грн. 33 коп. - загальний розмір пенсії. Відносно перерахунку позивачу пенсії державного службовця вказує, що з 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується починаючи з 1 травня 2016 року. Вищевказаним порядком не передбачено врахування компенсацій за невикористані щорічну основну та додаткову оплачувані відпустки при визначенні заробітної плати, з якої обчислюється пенсія державним службовцям. Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Як зазначено у змісті ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», умови та порядок перерахунку призначених пенсій держаним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Слід зазначити, що постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів», яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до Постанови КМУ від 31.05.2000 року №865, а саме: виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсій пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу». Отже, Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості та механізму перерахунку пенсій державним службовцям у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати. Наполягає, що таким чином, з 15.12.2015 року діючим законодавством не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника -консультанта народного депутата України. У зв'язку з вищезазначеним з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Також зазначає, що ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2001 року №212, та індексація, компенсація за невикористану відпустку, не відноситься до інших надбавок. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Наполягає, що, для проведення перерахунку пенсії на підставі уточнюючої довідки № 641/10/28-01-05-26 від 06.12.2016 року, яка була видана Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління ДФС відсутні законні підстави. Заперечує щодо сплати управлінням на користь позивача, сплачений ним судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з ч.2 ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Вважає поданий адміністративний позов необґрунтованим, а також таким, що суперечить чинному законодавству.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт, пенсійне посвідчення(а.с.6, 25), трудова книжка (а.с.7-19), уточнююча довідка (а.с.20-21), заява (а.с.22), відповідь (а.с.23).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає допустимими наступні докази: паспорт, пенсійне посвідчення (а.с.6, 25), трудова книжка (а.с.7-19), уточнююча довідка (а.с.20-21), заява (а.с.22), відповідь (а.с.23), так як вони отримання з дотримання вимог КАС України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються віку позивачки, її трудового стажу, місця роботи позивачки, призначення їй пенсії, розміру виплат за місцем її роботи наступні докази: паспорт, посвідчення (а.с.6, 25), трудова книжка (а.с.7-19), довідка (а.с.20-21).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються звернення позивача про перерахунку розміру пенсії та відмову у цьому наступні докази: заява (а.с.22), відповідь (а.с.23).

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши з точки зору достатності та взаємозв'язку безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджених доказів, суд вважає встановленими наступні обставини. При цьому, суд керується вимогами ст.71 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачка з 2 липня 2008 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та перебуває на обліку в УПФУ.

Загальний трудовий стаж позивачки на момент призначення пенсії складав 33 років 2 місяці 20 днів, із них стаж державної служби - 16 років 3 місяців 10 днів.

До заробітної плати для обчислення пенсії УПФУ включені наступні виплати: посадовий оклад, надбавка за спеціальне звання, надбавка за вислугу років, надбавки за спеціальне звання, премія.

6 грудня 2016 року позивачка отримала уточнюючу довідку № 641/10/28-01-05-26, яка була видана Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління ДФС, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до зазначеної довідки позивачка отримувала інші виплати, нараховані за періоди з 1 липня 2006 року по 30 червня 2008 року, а саме: у липні 2006 року - матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки, в сумі 2364 грн. 69 коп.; у вересні 2006 року - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 2459 грн. 09 коп.; у січні 2007 року - матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки в сумі 2782 грн. 12 коп.; у лютому 2008 року - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 3254 грн. 38 коп.; індексація в період з 1 липня 2006 року по 31 червня 2008 року виплачена у сумі 636 грн. 78 коп.

Згідно довідки загальна сума неврахованих виплат за 2007-2008 роки становить 11497 грн. 06 коп.

Відповідно до довідки, на всі виплати включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

20 грудня 2016 року позивачка звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням «інших виплат», визначених у зазначеній довідці.

Своїм листом від 28 грудня 2016 року відповідач відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії позивачки, пославшись на те, що вищезазначені виплати у склад заробітної плати державного службовця для перерахунку пенсії державного службовця не відносяться.

При вирішенні даної справи, суд керується вимогами Конституції України, Закону України «Про державну службу», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Згідно ст.6 Конституції України, органи влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 4 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як передбачено ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів, якими внесені зміни до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.1 «Положення про Пенсійний фонд України», затвердженого постановою КМУ від 23 липня 2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення, пунктом 3 вказаного Положення основним завдання Пенсійного фонду України є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Таким чином, виходячи з зазначених норм Конституції України, державна політика з питань пенсійного забезпечення спрямована на отримання громадянами пенсії у розмірі, передбаченому Законом і на відповідача покладений обов'язок призначати пенсію в розмірі, який відповідає вимогам Закону.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апарату, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їхньої заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру. Так, основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, яка діяла на час звернення позивачки за призначенням пенсії, передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Суд приходить до переконання, що згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.33 ч.2 в редакції від 16 грудня 1993 року, яка діяла на час звернення позивачки за призначенням пенсії, що матеріальна допомога входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того,статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини 1 даної статті, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Як передбачено ст.90 Закону України «Про державну службу», в редакції від 10 грудня 2015 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМ України від 14 вересня 2016 р. № 622, з 1 січня 2017 р. пенсія, призначена відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу", у період роботи на посадах державної служби в державних органах, визначених Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У судовому засіданні встановлено, щопозивачка отримувала: у липні 2006 року - матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки, в сумі 2364 грн. 69 коп.; у вересні 2006 року - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 2459 грн. 09 коп.; у січні 2007 року - матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки в сумі 2782 грн. 12 коп.; у лютому 2008 року - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 3254 грн. 38 коп.; індексація в період з 1 липня 2006 року по 31 червня 2008 року виплачена у сумі 636 грн. 78 коп., що на всі зазначені виплати, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд приходить до переконання, що таким чином, відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зазначені виплати матеріальної допомоги та індексації мають бути враховані в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення позивачці пенсії.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду

Як передбачено ст. 45 ч.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Як передбачено ст.45 ч. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п. 4.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

У судовому засіданні встановлено, що при призначення позивачці пенсії до заробітної плати для обчислення пенсії УПФУ були включені наступні виплати: посадовий оклад, надбавка за спеціальне звання, надбавка за вислугу років, надбавки за спеціальне звання, премія. 6 грудня 2016 року позивачка отримала уточнюючу довідку, відповідно до якої вона отримувала інші виплати, нараховані за періоди з 1 липня 2006 року по 30 червня 2008 року, а саме: матеріальну допомогу та індексацію.

Суд приходить до переконання, що оскільки такі виплати як матеріальна допомога та індексація не були включені раніше до визначення розміру заробітної плати для призначення пенсії, то позивачка набула права на перерахунок пенсії, а саме на збільшення розміру пенсії.

Судом встановлено, що позивачка 20 грудня 2016 року звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням «інших виплат», визначених у зазначеній довідці.

На переконання суду позивачка діла відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року відповідач відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії позивачки, пославшись на те, що вищезазначені матеріальна допомога у склад заробітної плати державного службовця для перерахунку пенсії державного службовця не відносяться.

На переконання суду, відмовляючи у проведенні перерахунку відповідач порушив вимоги до п. 4.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, не дотримавшись всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих документів, чим порушив право позивачки на перерахунок розміру пенсії.

Суд приходить до переконання, що відповідач згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.33 ч.2 статті 33 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, яка діяла на час звернення позивачки за призначенням пенсії, відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язаний був врахувати в заробітну плату (дохід) для обчислення позивачці пенсії зазначені виплати матеріальної допомоги та індексації та здійснити перерахунок розміру пенсії позивачки. Такий перерахунок потягнув би за собою збільшення розміру пенсії позивачки.

Відмова позивача здійснити перерахунок пенсії з посиланням на положення Постанови КМ України від 24 грудня 2011 року № 212 суперечить вимогам ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.33 ч.2 статті 33 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, яка діяла на час звернення позивачки за призначенням пенсії та ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому ця відмова є протиправною.

Для поновлення права позивачки на перерахунок розміру пенсії належить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачці пенсії з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Заперечення представника відповідача про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», не передбачено врахування компенсацій за невикористані щорічну основну та додаткову оплачувані відпустки при визначенні заробітної плати, з якої обчислюється пенсія державним службовцям, суд вважає необґрунтованим, оскільки в довідці, яку надала позивачка, не зазначалися такі виплати як компенсація за невикористані щорічну основну та додаткову оплачувані відпустки.

Заперечення представника відповідача про те, що з 15 грудня 2015 року діючим законодавством не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених законом України «Про державну службу», не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються, суд вважає необґрунтованими, так як право на перерахунок пенсії позивачки встановлено ст.ст. 44, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вислухавши представника позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові заперечення відповідача та письмові докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованим і підлягають повному задоволенню.

На переконання суду, рішення про задоволенню позову буде відповідати такому, передбаченому ст. 2 КАС України завданню адміністративного судочинства, як захист права фізичної особи та захистить конституційне право позивачки на соціальний захист, а саме на отримання пенсії в розмірі, передбаченому Законом.

Відповідно до ст. 94 КАС України, належить присудити на користь позивачки усі здійснені нею документально підтверджені судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача .

Керуючись ст.ст. 6, 4, 22, 46 Конституції України, ст.90 Закону України «Про державну службу» в редакції від 10 грудня 2015 року, ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 рокуст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.41, 44, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст.2, 6, 10, 86, 94, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_3 перерахунку пенсії з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_3 пенсії державного службовця у розмірі 86% від середньомісячного заробітку з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на підставі уточнюючої довідки № 641/10/28-01-05-26 від 6 грудня 2016 року, яка була видана Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління ДФС, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 1 січня 2017 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Міністерства внутрішніх справ України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов