Справа № 127/17956/17
Суддя: Прокопчук А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/752/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Прокопчук А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Викладені в позовній заяві вимоги мотивовано тим, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 2 червня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-80/2010 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково та визнано протиправною з боку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмову про перерахунок ОСОБА_1 пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Також зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок основної пенсії ОСОБА_1, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року, починаючи з 17 листопада 2008 року щомісячно, а також відповідно до ст. 50 вказаного Закону, здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 17 листопада 2008 року щомісячно в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити різницю між нарахованою та раніше виплаченою основною та додатковою пенсіями ОСОБА_1 Зобов'язано Державне казначейство України перерахувати необхідні для виплати позивачу кошти. Дану постанову було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02.08.2010 року.

Згідно розрахунку доплати за рішенням суду по справі № 2-а-80/2010 ОСОБА_1 за період з 17.11.2008 року по 13.12.2010 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області визнало борг по основній державній пенсії в розмірі 49 995,60 грн. та по недоплаченій додатковій пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 8 217,11 грн., за вказаний період. Загальна сума боргу становить 58 212,71 грн., який досі не виплачений.

На даний час, починаючи з 14.12.2010 року позивач перебуває на пенсійному обліку у Вінницькому приміському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, яке ігнорує виконання судового рішення по справі № 2-а-1485/11.

Також позивач зазначає, що починаючи з 01.01.2012 року, підробивши від імені ОСОБА_1 заяву, почав нараховувати та виплачувати пенсію із розрахунку заробітної плати, отриманої ним в зоні відчудження за 6 днів його перебування в зоні, тобто знову ж таки в значно меншому розмірі. Довідавшись про це, в позивача виникло бажання перебувати на пенсійному обліку в Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області. В зв'язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про взяття його на пенсійний облік, однак йому було відмовлено. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить:

-визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у взятті на пенсійний облік ОСОБА_1 по статтям 49, 50, ч.4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі рішення національного суду, а саме постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2010 року по справі № 2-а-80/2010;

-зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області взяти на пенсійний облік ОСОБА_1 як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-категорії, інваліда ІІ групи, захворювання якого пов'язані з наслідками Чорнобильської катастрофи по статтям 49, 50, ч.4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі рішення національного суду України, а саме постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2010 року по справі №2-а-80/2010 року.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження у справі отримав, подавши у визначений законом строк заперечення проти адміністративного позову, в якому зазначив, що вимоги ОСОБА_1 не визнає та вважає їх безпідставними та необгрунтованими з підстав того, що на даний час він перебуває на обліку у Вінницькому приміському управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідність 2 групи, пов'язана з виконанням службових обов'язків по ліквідації аварії на ЧАЕС, втрата працездатності внаслідок Чорнобильської катастрофи - 70%. Постанову Вінницького районного суду від 02.06.2010 року щодо перерахунку основної пенсії позивача, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 17.11.2008 року щомісячно, а також відповідно до ст. 50 вищевказаного Закону щодо здійснення перерахунку щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 17.11.2008 року щомісячно в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком в сумі 58212,71 грн. виконано в повному обсязі. З управління державної виконавчої служби до Головного управління 07.11.2014 року надійшло повідомлення про прийняття до обліку рішення суду по справі № 2-а-80/10 від 02.06.2010 року, виконання якого гарантується державою. В запереченні також зазначено, що перехід з одного виду пенсій на інший здійснюється за заявою пенсіонера. При цьому, позивачу необхідно відмовитись від виплати пенсії, яку він отримує за місцем фактичного проживання, та вернутись до головного управління із заявою про призначення пенсії. З урахуванням наявних в пенсійній справі документів, згідно Порядку була відкорегована заробітна плата для обчислення пенсії і становить 4747,83 грн., пенсія по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, завданих здоров'ю 70% становить 3323,48 грн. Крім того, до пенсії нараховуються: 379,60 грн. - додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи; 524,80 грн. - підвищення, інваліду 2 групи, прирівняному до інвалідів війни; 50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога інваліду війни 2 групи; 32,26 грн. - фіксований розмір індексації з 01.10.2012 року. Отже пенсія обчислена та виплачується відповідно до діючого законодавства. З боку головного управління жодних порушень чинного законодавства не вбачається. У зв'язку з вищевказаним, відповідач просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до головного управління в повному обсязі.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст. 183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року здійснено тлумачення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, де сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" АБО "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Також, аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі № 44277/98 "Стреч проти Сполученого Королівства" від 24.04.2003 року.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 2 червня 2010 року по справі № 2-а-80/10 позов ОСОБА_1 задоволений частково та:

- визнано протиправною з боку Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмову про перерахунок ОСОБА_1 пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 786 - ХІІ від 28.02.1991 року, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;

- зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок основної пенсії ОСОБА_1, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 786-ХІІ від 28.02.1991 року починаючи з 17 листопада 2008 року щомісячно, а також відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 786-ХІІ від 28.02.1991 року здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 17 листопада 2008 року щомісяця в розмірі 75% мінімально пенсії за віком;

- зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити різницю між нарахованою та раніше виплаченою основною та додатковою пенсіями ОСОБА_1;

- зобов'язано Державне казначейство України перерахувати необхідні для виплати позивачу кошти (а.с. 3-12). Дану постанову суду було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 02.08.2010 року (а.с. 13-17).

Також в матеріалах справи міститься постанова Замостянського районного суду м. Вінниці від 07.04.2011 року по справі № 2-а-1485/11, якою позов ОСОБА_1 задоволений та визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Вінницькому районі Вінницької області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Вінницькому районі Вінницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст..ст. 49, 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 14.12.2010 року та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Вінницькому районі Вінницької області виплатити заборгованість по недоплаченій пенсії з різницею отриманих сум з 14 грудня 2010 року (а.с. 26-28). Дана постанова була залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.04.2013 року (а.с. 29).

З письмових заперечень відповідача вбачається, що постанова Вінницького районного суду від 02.06.2010 року щодо перерахунку основної пенсії позивача, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 786-ХІІ від 28.02.1991 року починаючи з 17.11.2008 року щомісячно, а також відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 786-ХІІ від 28.02.1991 року щодо здійснення перерахунку щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 17.11.2008 року щомісячно в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком в сумі 58 212,71 грн. виконано в повному обсязі. Даний факт підтверджується розрахунком на доплату пенсії (а.с. 19) та довідкою ГУ ПФУ у Вінницькій області від 11.11.2014 року (а.с. 20).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 7 червня 2017 року звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з письмовою заявою, в якій зазначає, що він перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області та просить, на підставі рішення національного суду по справі № 2-а-80/2010 року взяти його на пенсійний облік до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, нараховувати та виплачувати йому пенсію по інвалідності 2-групи, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильськй АЕС І-категорії по ст..50, ч.4 ст. 54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», основна державна пенсія у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком (а.с. 22).

Відповідно до листа Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 03.07.2017 року позивача було повідомлено про те, що він перебуває на обліку у Вінницькому приміському управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідність 2 групи пов'язана з виконанням службових обов'язків по ліквідації аварії на ЧАЕС, втрата працездатності внаслідок Чорнобильської катастрофи - 70%. Розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону визначаються в Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року. Також додатково зазначено, що у разі виявлення бажання отримуват пенсію у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_1 слід звернутися з письмовою заявою до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ у Вінницькій області. При цьому виплата пенсії по інвалідності, обчислена згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків, завданих здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи Вінницьким приміським об'єднанням управління Пенсійного фонду України буде припинена. Натомість, з дати подання письмової заяви, управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ у Вінницькій області буде призначена пенсія по інвалідності за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших категорій громадян» з виплатою підвищень, передбачених законодавством (а.с. 23). Отже, зі змісту даної заяви вбачається, що позивачу було відмовлено у взятті ОСОБА_1 на пенсійний облік через те, що він не відмовився від перебування на пенсійному обліку у Вінницькому приміському управлінні Пенсійного фонду України Віннцької області.

В результаті цього, ОСОБА_1 було подано повторно - 17 липня 2017 року заяву до в.о. начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з проханням взяти його на пенсійний облік до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (а.с. 24).

В зв'язку з надходженням вищевказаної заяви, 28 липня 2017 року Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області був направлений лист позивачу (а.с. 25). Зі змісту даного листа вбачається, що в Головному Управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області проводиться виплата лише пенсій призначених відповідно до Законодавства України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Перехід з одного виду пенсії на інший здійснюється за заявою пенсіонера. При цому, у разі доцільності, позивачу необхідно відмовитись від виплати пенсії, яку він отримує за місцем фактичного проживання відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, суд погоджується з такою думкою відповідача за наступних обставин.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачу було двічі відмовлено у взятті його на пенсійний облік в зв'язку з тим, що він не відмовився від перебування на пенсійному обліку у Вінницькому приміському управлінні Пенсійного фонду України Віннцької області.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області взяти його на пенсійний облік, як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-категорії, інваліда ІІ групи, захворювання якого пов'язані з наслідками Чорнобильської катастрофи по статтям 49, 50, ч.4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі рішення національного суду України, а саме постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2010 року по справі №2-а-80/2010 року.

Суд звертає увагу, що наразі він перебуває на обліку в Вінницькому приміському управлінні Пенсійного фонду України Віннцької області, як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідність 2 групи пов'язана з виконанням службових обов'язків по ліквідації аварії на ЧАЕС, втрата працездатності внаслідок Чорнобильської катастрофи - 70%.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого

постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280,Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Основними завданнями Пенсійного фонду України є, зокрема, реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що у разі виявлення бажання позивача отримувати пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області йому необхідно звернутися з письмовою заявою до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій облаті. Разом з цим, виплата пенсії по інвалідності, обчислена згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у у розмірі відшкодування фактичних збитків, завданих здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи Вінницьким приміським об'єднанням управління Пенсійного фонду України, йому буде припинена. Натомість, з дати подання письмової заяви, управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших катерогій громадян Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій облаті буде призначена пенсія по інвалідності за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших категорій громадян» з виплатою підвищень, передбачених законодавством.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не зняввся з попереднього пенсійного обліку у Вінницькому приміському управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, однак двічі звертався з заявами про взяття його на пенсійний облік в Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Тобто, позивач бажає отримувати пенсії в обох органах пенсійного фонду.

Судом встановлено, що починаючи з позивачу призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, позивач реалізував своє право на призначення пенсії. В подальшому, після призначення пенсії, позивач має право звернутись до органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення його на інший вид пенсії.

Слід зазначити, що відповідач в своєму листі від 28.07.2017 року (а.с. 25) зазначає, що він проводить виплату лише пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне абезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пункт 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 вказаного закону передбачено право особи вибору пенсійних виплат.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 вищевказаного закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з приписами частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Отже, в законодавсті передбачено декілька видів пенсій, які можуть бути призначені особі, а в разі наявності права особи на декілька пенсій одночасно, їй надано право на вибір однієї із зазначених у ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсій.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у зв'язку із тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про взяття його на пенсійний облік в даному управлінні, при цьому не відмовившись від пенсії, яку він отримує в Вінницькому приміському управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо взяття на пенсійний облік.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у взятті на пенсійний облік ОСОБА_1 є обґрунтованою, відповідає вимогам закону.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

За змістом ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач довів правомірність свого рішення, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Згідно посвідчень серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та є інвалідом ІІ групи (а.с. 30).

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову ОСОБА_1, який звільнений від сплати судових витрат, судові витрати слід компенсувати за рахунок Державного бюджету Укаїни.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 19, 46 Конституції України, п.п. 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 9. 10, 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 4, 6-11, 14, 69, 71, 86, 94, 158-163, 183-2, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністратвиного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: