Справа № 806/89/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 серпня 2017 року Житомир Справа № 806/89/16

Категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання - Мазур О.О.,

за участю: позивача,

представників відповідача - Слівінського О.О., Русина М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Житомирської області про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення № 637к від 14.12.2015, поновлення на роботі, зарахування до стажу роботи вимушеного прогулу та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою в порядку ст. 236 Кодексу законів про працю України, оплата вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, в якій просила:

- стягнути з прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 по справі № 806/89/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора прокуратури м. Житомира прокуратури Житомирської області, яка допущена до негайного виконання, тобто з моменту її проголошення;

- зобов'язати прокуратуру Житомирської області сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на середній заробіток за час затримки виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 по справі № 806/89/16 персоніфіковано на ім'я ОСОБА_4.

В обґрунтування заяви вказувала, що відповідачем затримано виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 в справі № 806/89/16 в частині поновлення її на роботі, тому прокуратура Житомирської області зобов'язана сплатити на її користь суму коштів як середній заробіток за час затримки виконання постанови з 4 травня по 14 вересня 2016 року.

Позивач (заявник) у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.

Представники відповідача в засіданні суду щодо задоволення заяви заперечували та просили відмовити в її задоволенні, з підстав викладених у письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, ознайомившись із заявою та приєднаними до неї документами, запереченнями на заяву, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 року, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року залишена без змін, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Житомирської області № 637к від 14 грудня 2015 року. Поновлено ОСОБА_3 на посаді прокурора Прокуратури м. Житомира Прокуратури Житомирської області з 14 грудня 2015 року. Стягнуто з Прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 грудня 2015 року до 29 квітня 2016 року у розмірі 24071,34 грн (двадцять чотири тисячі сімдесят одну гривню 34 коп.). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора Прокуратури м. Житомира Прокуратури Житомирської області з 14 грудня 2015 року та стягнення з Прокуратури Житомирської області на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

29 квітня 2016 року, за заявою позивача, судом видано виконавчий лист за № 309/16 за судовим рішенням у частині поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора Прокуратури м. Житомира Прокуратури Житомирської області з 14 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно зі ч. 2 ст. 257 згаданого Кодексу, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому суд ураховує, що одним з головних чинників реалізації покладеного на адміністративні суди завдання та ефективного захисту є безумовне виконання судових рішень. Саме виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу приписів пункту 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

За змістом п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. У випадках ліквідації підприємства, установи, організації на час виконання рішення про поновлення на роботі суд, який постановив рішення, за поданням судового виконавця або заявою позивача в порядку заміни способу виконання рішення може визнати працівника звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації і своєю ухвалою стягнути з власника ліквідованого підприємства, установи, організації (органу, уповноваженого управляти їх майном, а у відповідних випадках - з правонаступника) суми заробітної плати за вимушений прогул.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися та коли саме за ним відкрито виконавче провадження.

Судом з'ясовано, що, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 року у справі № 806/89/16 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2016 про примусове виконання виконавчого листа № 806/89/16, виданого 29.04.2016, наказом Прокуратури Житомирської області від 14 вересня 2016 року № 307а поновлено юриста 3 класу ОСОБА_3 на посаді прокуратора прокуратури м. Житомира Житомирської області з 14.12.2015.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді фактично виконано лише 14 вересня 2016 року, а не негайно.

Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Разом з цим слід відмітити, що зазначена стаття КЗпП України не містить застережень за наявності яких власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, а також наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату їй середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Оплаті позивачу підлягає середній заробіток за час затримки виконання постанови суду в справі № 806/89/16 щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора Прокуратури м. Житомира Прокуратури Житомирської області за період з 04 травня 2016 року до 14 вересня 2016 року, впродовж якого відповідачем не було виконано постанову суду.

Обчислення середнього заробітку у даному випадку проводиться із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (зі змінами та доповненнями).

За змістом п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (зі змінами та доповненнями), у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (зі змінами та доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом установлено, що період затримки з 04 травня 2016 року до 14 вересня 2016 року складає 92 робочих дні.

Постановою суду від 29.04.2016 в даній справі, яка набрала законної сили, встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 за два останні місяці роботи, згідно зі довідкою прокуратури Житомирської області від 26.04.2016 № 18-232вих.-16, становила 320,10 грн.

Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 у справі № 806/89/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора Прокуратури м. Житомира Прокуратури Житомирської області за період з 04 травня 2016 року до 14 вересня 2016 року, який необхідно стягнути на її користь, становить 29449,20 грн (92 робочих дні * 320,10 грн).

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що з Прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути середній заробіток за час затримки виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 у справі № 806/89/16 в частині поновлення її на посаді прокурора Прокуратури м. Житомира Прокуратури Житомирської області за період з 04 травня 2016 року до 14 вересня 2016 року в сумі 29449,20 грн.

Отож, вимоги заяви ОСОБА_4 в цій частині є обґрунтованими.

Разом з цим суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог заяви щодо зобов'язання прокуратури Житомирської області сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на середній заробіток за час затримки виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 в справі № 806/89/16 персоніфіковано на ім'я ОСОБА_4. Так як вимоги статті 236 КЗпП України, в межах якої подано заяву позивачем про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду в даній справі в частині поновлення її на посаді, та з дотриманням якої суд розглядає таку заяву ОСОБА_4 не передбачають вирішення судом інших питань як про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Водночас суд звертає увагу на те, що в силу приписів абз. 3 п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (зі змінами та доповненнями), в розрахунок середньої заробітної плати включаються усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно зі абз. 5 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідач є податковим агентом у відповідності до норм Податкового кодексу України і страхувальником, згідно зі Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", тому його обов'язок щодо виплатити позивачеві суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення, утримавши із нього при виплаті податки та інші обов'язкові платежі, при вирішенні судом питання про стягнення середнього заробітку додаткового вирішення не потребує.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_4 про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі слід задовольнити частково.

Керуючись статтею 236 Кодексу законів про працю України, статтями 160, 165, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з Прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 у справі № 806/89/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора Прокуратури м. Житомира Прокуратури Житомирської області за період з 04 травня 2016 року до 14 вересня 2016 року в сумі 29449,20 грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст ухвали виготовлено: 30 серпня 2017 р.