Справа № 802/1137/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 вересня 2017 р. Справа № 802/1137/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

суддів: Воробйової Інни Анатоліївни
Чернюк Алли Юріївни

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Ільчика О.В.

представник третьої особи: Кушнір А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Міністерства оборони України, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1

про: визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій Міністерства оборони України щодо непризначення позивачу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, встановленої Законом України "Про соціальний і правовий захист" військовослужбовців та членів їх сімей" у результаті отримання ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення та захворювання під час виконання обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

На адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у результаті отримання ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення та захворювання під час виконання обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на обґрунтування письмових заперечень. Окремо зазначив, що норма Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у результаті отримання ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення та захворювання під час виконання обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії, не поширюється на позивача, оскільки така норма не існувала на час встановлення позивачу інвалідності (а.с. 55-58).

В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на обґрунтування письмових заперечень (а.с. 51-54). Також додав, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло до встановлення відповідної норми в законодавстві, а тому дія нових норм Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не розповсюджується на відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звільнений з військової служби 06.05.1982 року, є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІI групи.

Відповідно до витягу з акту огляду №169 від 07.12.2004 року, довідки Вінницької МСЕК серія 2-18 АВ № 059342 йому встановлена 3 група інвалідності (первинний огляд) внаслідок поранення та захворювання, отриманого внаслідок виконання інтернаціонального обов`язку військової служби.

Згідно з виписки з акту огляду МСЕК від 16.12.2010 року серія 10 ААА № 681672 під час повторного огляду позивачу безстроково встановлена 3 група інвалідності.

13.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням виплатити йому одноразову грошову допомогу, зв`язку із інвалідністю, яка настала внаслідок поранення та захворювання отриманого при виконанні обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.

У відповідь на заяву позивача від 13.08.2015 року про надання йому одноразової грошової допомоги Вінницький обласний військовий комісаріат листом від 25.08.2015 року за №12/2521 вказав на відсутність у пакеті наданих позивачем документів документу, який би підтверджував первинну дату встановлення інвалідності.

Разом із повторною заявою позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.03.2016 року ним були надані копії витягу з акту огляду МСЕК серія ЛЛВ-Р-82 №007759 (первинний огляд) та витяг з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 8 жовтня 2014 року №717 про причинний зв`язок отримання поранення та захворювання під час війни в Афганістані, в якій містилась інформація, яка підтверджувала первинну дату встановлення інвалідності.

Листом від 21.03.2016 року №12/978 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивачу про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з тим, що він отримав інвалідність в результаті проходження військової служби в Афганістані.

В обґрунтування відмови у виплаті одноразової допомоги, Вінницький обласний військовий комісаріат у своїй відповіді зазначив про відсутність підстав для розгляду заяви позивача щодо надання йому одноразової грошової допомоги, оскільки норма ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", якою передбачена виплата такої допомоги, поширюється тільки на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014 року.

Не погоджуючись з даними відмовами Вінницького обласного військового комісаріату, позивач звернувся до суду.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2016 року (справа 127/20093/16-а) визнано неправомірною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у нарахуванні та виплаті одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок отриманого поранення, пов`язаного з виконанням інтернаціонального обов`язку та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити на розгляд до Міністерства оборони України пакет документів ОСОБА_1 , а Міністерство оборони України зобов`язано здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі настання ІІІ групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Вінницький обласний військовий комісаріат оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою від 12.01.2017 року Вінницького апеляційного адміністративного суду - зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити на розгляд до Міністерства оборони України пакет документів щодо здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі настання ІІІ групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби ОСОБА_1 .

09.03.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_2 листом № 12/849 направив пакет документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України на розгляд комісії.

Фінансово-економічне управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, за дорученням військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України, листом від 28.03.2017 року №116/14/5/1026 повідомило, що після розгляду комісії та затвердження його рішення Міністром оборони України до обласного військового комісаріату будуть перераховані кошти для виплати одноразової допомоги.

Листом від 28.04.2017 року №12/1395 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про відмову у призначенні ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно до Закону України від 04.04.2006 року № 3597-IV "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", право на виплату одноразової грошової допомоги мають військовослужбовці інвалідність яким встановлена первинно з 01.01.2014 року.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закону) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з ч. 6 ст. 16-3 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права (ч. 8 ст. 16-3 Закону).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 16-3 Закону).

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - Порядок № 975).

Пунктом 2 ч. 2 вказаної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Згідно п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, саме з моменту настання інвалідності.

Матеріали справи свідчать, що позивач звільнений з військової служби 06.05.1982 року. Відповідно до витягу з акту огляду №169 від 07.12.2004 року, довідки Вінницької МСЕК серія 2-18 АВ № 059342 йому встановлена 3 група інвалідності (первинний огляд) внаслідок поранення та захворювання, отриманого внаслідок виконання інтернаціонального обов`язку військової служби.

Таким чином, одноразову грошову допомогу, оскільки вона не була призначена позивачу, необхідно встановлювати відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції, яка діяла на дату встановлення інвалідності - 07.12.2004 року.

Разом з тим, Закон України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04.07.2012 року № 5040-VI, яким змінено редакцію статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зокрема щодо виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям з ІІІ групою інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті, набрав чинності 01.01.2014 року.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Роз`яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України N 1-рп/99 від 09.02.1999 року, зі змісту якого слідує, що ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

Крім того, згідно заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у результаті отримання ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення та захворювання під час виконання обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону) (п. "б" ч. 1 ст. 16-2 Закону).

Однак, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнений вказаною нормою згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" від 06.04.2017 року № 2004-VIII.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 ІІІ група інвалідності первинно встановлена до 01.01.2014 року, він не підпадає під дію Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції від 01.01.2014 року та від 06.04.2017 року щодо виплати одноразової грошової допомоги.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на виписку з акту огляду МСЕК від 16.12.2010 року серії 10 ААА № 681672, згідно якої під час повторного огляду позивачу безстроково встановлена 3 група інвалідності, оскільки ця подія також настала до 01.01.2014 року і не змінює дату встановлення первинної інвалідності.

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, норми законодавства України та роз`яснення рішення Конституційного Суду України, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які свідчать про його порушене право, натомість відповідачем надано достатніх доводів в обґрунтування правомірності вчинених дій, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався

А тому, керуючись положеннями статті 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Альчук Максим Петрович

судді Воробйова Інна Анатоліївна

Чернюк Алла Юріївна