Справа № 378/606/17
Суддя: Марущак Н. М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/606/17
Провадження № 2-а/378/23/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Марущак Н. М.,

за участю секретаря: Шевченко Т.А.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище адміністративний позов ОСОБА_1 до Розумницької сільської ради про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася Куті сова О.Б. посилаючись на те, 16 травня 2017 року вона звернулась з клопотанням до Розумницької сільської ради про надання дозволу на відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,0 га, на території с. Розумниця з цільовим призначенням для особистого селянського господарства додавши графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копії паспорта та ідентифікаційного коду. 9 червня 2017 року отримала відповідь з Розумницької сільської ради за підписом сільського голови ОСОБА_3 із зазначенням, що згідно ст. 33 ЗК України земельні ділянки для особистого селянського господарства є сумісною власністю подружжя, які вона (ОСОБА_1.) спільно з чоловіком використовує з метою задоволення особистих потреб. Розмір земельної ділянки особистого селянського господарства збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) площею 2,7365 га, про що свідчать дані з реєстру видачі державного акту. Отже вона реалізувала своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення товарного виробництва. Шлюб між нею та ОСОБА_4 розірвано 29 травня 2015 року.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 у неї у власності перебуває земельна ділянка площею 2,7365га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва а не для ведення особистого селянського господарства.

Вважає, що її право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки було порушено. Розумницька сільська рада (виконавчий комітет) неправомірно відмовив їй у наданні дозволу на відведення безоплатно у власність земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Позивач з урахуванням уточнених в попередньому судовому засіданні позовних вимог (а. с. 29) просить визнати неправомірною бездіяльність Розумницької сільської ради щодо розгляду її заяви про надання дозволу для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,0 га, розташованої в межах села Розумниця Ставищенського району Київської області, у власність для ведення особистого селянського господарства та зобов'язати Розумницьку сільську раду розглянути вказану заяву у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та зазначенням, що позовні вимоги підтримує (а. с. 38).

Представник відповідача Розумницької сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада надіслала заяву, відповідно до якої справу просить розглядати у відсутність їх представника (а.с. 27).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16 травня 2017 року позивач звернулася із письмовим клопотанням до Розумницької сільської ради із проханням надати їй дозвіл на відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,0 га на території с. Розумниця з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, додавши графічні матеріали земель с. Розумниця із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копії паспорта та ідентифікаційного коду, що підтверджується копією клопотання (а. с. 7, 31, 32).

Листом голови Розумницької сільської ради ОСОБА_3 за № 226 від 29 травня 2017 року позивачу надано відповідь із зазначенням, що виконком Розумницької сільської ради повідомляє, що згідно ст. 33 ЗК України земельні ділянки для особистого селянського господарства є сумісною власністю подружжя, які вона (ОСОБА_1.) спільно з чоловіком використовує з метою задоволення особистих потреб. Розмір земельної ділянки особистого селянського господарства збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), про що свідчать дані з реєстру видачі державного акту серії НОМЕР_1 площею 2,7365 га. Отже ОСОБА_1 реалізувала своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення товарного виробництва, що підтверджується копією вказаного листа (а.с. 9).

Відповідно до копії Державного Акта на право власності на земельну ділянку, виданого 16 липня 2004 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2, 7365 га, що розташована на території Розумницької сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11)

Виходячи із змісту ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства... у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до частини 7 даної статті відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абз. 3 ч.7).

За ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12, ст. 14 ЗК України до повноважень, зокрема, сільських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідна рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішення. Рішення приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п/п 1 п. „а" ч. 1 ст. 33 зазначеного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить наряду з іншим підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

З огляду на викладене, суд вважає, що вирішення по суті питання щодо звернення позивача (задоволення чи відмови у задоволенні) є однією з форм реалізації повноважень сільської ради та є її владною управлінською функцією як суб'єкта владних повноважень.

У зв'язку із цим, рішення про результати розгляду питання, в т. ч. і рішення про задоволення заяви чи про відмову у задоволенні заяви, має бути прийнято у формі рішення, з відповідним мотивуванням та обґрунтуванням.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

При цьому, суд враховує висновки ВС України, що, відповідно до ст. 244 -2 КАС України, мають враховуватись судами загальної юрисдикції при розгляді подібних спорів, який у своїй постанові від 10.12.13 р. № 21 - 358а13 зазначив, що системний аналіз положень ст. 118 ЗК України дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури відведення земельних ділянок» від 02.07.13 р. ч. 7 ст. 118 ЗК України доповнено абз. 3 такого змісту: «Такі зміни направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Розумницька сільська рада Київської області допустила у питанні розгляду заяви позивача протиправну бездіяльність, не вирішивши питання позивача як громадянина, на вирішення якого вона уповноважена Законом.

Як суб'єкт владних повноважень Розумницька сільська рада Київської області, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 71 КАС України, не довела правомірності своєї бездіяльності та не надала доказів на спростування вищевикладених доводів позивача та висновків суду.

Встановлена судом під час розгляду справи бездіяльність відповідача, що полягає у неприйнятті ним взагалі будь-якого рішення за клопотанням позивача від 16.05.2017 р., є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства та, безсумнівно, порушує права позивача, є неправомірною.

Так, будь - якого конкретного рішення - про задоволення заяви (часткове задоволення заяви), про відмову у задоволенні заяви (часткову відмову у задоволенні заяви), що було б вмотивованим та обґрунтованим, містило посилання на норми законодавства, відповідачем прийнято не було.

Так, після фактичного нерозгляду його заяви відповідачем позивач самостійно не виготовив проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки, що передбачає ст. 122 ЗК України, однак, задля найповнішого захисту прав позивача, за таких обставин, суд вбачає не тільки підстави для визнання бездіяльності відповідача, що полягає у неприйнятті рішення за вищевказаним клопотанням позивача - неправомірною, а й зобов"язання відповідача до вчинення дій по прийняттю рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ст. 128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 доведено і надано суду докази про порушення прав позивача при зверненні до суду з даними позовними вимогами, судом також встановлено порушення прав позивача з боку відповідача Розумницької сільської ради, а тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог, і тому слід визнати протиправними дії (бездіяльність) Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області та зобов"язати Розумницьку сільську раду Ставищенського району Київської області розглянути заяву від 16 травня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 19 ч. 2, 143 Конституції України, п. «а» ч. 1 ст. 12, ст. 14, ч. ч. 6, 7, 10 ст. 118 ЗК України ч. 1 ст. 10, п. 34 ч. 1 ст. 26, п/п 1 п. „а" ч. 1 ст. 33, 59 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 2, 6, 10, 11, 71, 159, 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області, що полягає у неприйнятті рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 16 травня 2017 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах села Розумниця Ставищенського району Київської області.

Зобов'язати Розумницьку сільську раду Ставищенського району Київської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16 травня 2017 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах села Розумниця Ставищенського району Київської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, через Ставищенський районний суд Київської області до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н. М. Марущак