Справа № 822/1995/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1995/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Салюка П.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому звернулась до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 19453,65 грн. по орендній платі з фізичних осіб. Зазначає, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ф" №6780-17 від 14 вересня 2016 року, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення до суду з позовом.

Представником позивача до суду подано заяву в якій просить розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, проте поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 КАС України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому за відповідачем рахується податковий борг в сумі 19453,65 грн. по орендній платі з фізичних осіб, дана заборгованість підтверджується податковим повідомленням-рішенням від 28 березня 2016 року №95-1303, податковою вимогою форми "Ф" №6780-17 від 14 вересня 2016 року та довідкою про заборгованість.

Пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.3 ст.36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання є узгодженою та не сплачена своєчасно відповідачем, вона набула статусу податкового боргу.

Суд встановив, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 19453,65 грн. по орендній платі з фізичних осіб, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням від 28 березня 2016 року №95-1303, податковою вимогою форми "Ф" №6780-17 від 14 вересня 2016 року та довідкою про заборгованість.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення боргу, у відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України на адресу відповідача надіслано податкову вимогу форми "Ф" №6780-17 від 14 вересня 2016 року, яка була направлена на адресу відповідача, проте повернулась з відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Доказів оскарження відповідачем податкового повідомлення - рішення, податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов'язанням відповідачем суду не надано.

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.11. ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки відповідачем не вжито достатніх заходів щодо погашення в добровільному порядку узгодженого податкового зобов'язання, то позивач звернувся до суду щодо примусового стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкового боргу у відповідача. Крім того, суд зважає на те, що податкове повідомлення - рішення та податкова вимога відповідачем не оскаржувались та не скасовані, доказів про сплату заборгованості не надано.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що податкова заборгованість є обґрунтованою, відповідає чинному законодавству і підлягає стягненню. Наявність зазначеної заборгованості підтверджується матеріалами справи, з огляду на що, позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов - задоволити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), 19453 (дев'ятнадцять тисяч чотириста п'ятдесят три) грн. 65 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк