Справа № 816/436/17
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/436/17
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідачів: 1. Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області 2. Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області 3. Військово-лікарської комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області
про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення одноразової допомоги

В С Т А Н О В И В:

28.03.2017 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі - УМВС України в Полтавській області, відповідач-1) про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення одноразової допомоги, а саме просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 01.08.2017):

- визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії УМВС України в Полтавській області від 03.07.2015 №15/12;

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування, затверджений головою Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області Захарченко Д.А. від 05.12.2016;

- визнати протиправними та скасувати акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений головою Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області Захарченко Д.А. 04.01.2017 (форма НТ*), та акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992, УМВС України в Полтавській області (форма Н-5*) від 04.01.2017;

- стягнути з УМВС України в Полтавській області одноразову грошову допомогу в сумі 290000,00 грн.

В обгрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що висновок, акти про розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992, УМВС України в Полтавській області, постанова ВЛК УМВС України в Полтавській області від 03.07.2015 №15/12 є протиправними та підлягають скасуванню. Крім того, позивач вказав, що 18.10.1992 ОСОБА_1, як працівнику міліції, заподіяно травму під час виконання позивачем службових обов'язків. Також позивач стверджує, що має право на одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2017 залучено до участі у справі №816/436/17 у якості інших відповідачів - військово-лікарську комісію УМВС України в Полтавській області (надалі - ВЛК УМВС України в Полтавській області, відповідач-2) та Ліквідаційну комісію УМВС України в Полтавській області (надалі - Ліквідаційну комісію, відповідач-3).

Представник позивача надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі /а.с. 147/.

Представник відповідача-1 у судове засідання з'явився, проти задоволення адміністративного позову заперечував. У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач-1 зазначив, що 06.06.2014 відповідачем-1 проведено службове розслідування та складено висновок про нещасний випадок, який стався із ОСОБА_1 Згідно з указаним висновком позивач отримав травму в період проходження служби, при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки у боротьбі зі злочинністю. Також за результатами проведеного розслідування відповідачем-1 складено акти про нещасний випадок. У подальшому позивач звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до відповідача-1. Водночас відповідачем-1 за результатами розслідування скасовано висновок та акти, прийнято новий висновок, відповідно до якого нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби та не пов'язаний з виконанням службових обов'язків. Також відповідач-1 зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду щодо оскарження висновку та актів, відповідно до яких нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби та не пов'язаний з виконанням службових обов'язків. За твердженням відповідача-1, документально не доведено, що нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби та пов'язаний з виконанням службових обов'язків /а.с. 56-59/.

Відповідачі -2,3 у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою ВЛК УМВС України в Полтавській області від 03.07.2015 № 15/21 постанову ВЛК УМВС України в Полтавській області в п.12 у частині "травми", свідоцтво про хворобу № 338-С від 19.06.2014 стосовно пенсіонера ОВС ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмінено; видано нову постанову (на підставі акта № 37 форми НТ* від 23.06.2015 про нещасний випадок невиробничого характеру), зазначено, що травма пенсіонера ОВС, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (18.10.1992), не пов'язана з виконанням службових обов'язків /а.с. 30/.

Позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії із заявою (рапортом) від 07.11.2016 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ОСОБА_1 другої групи інвалідності від травми отриманої внаслідок виконання позивачем службових обов'язків /а.с. 62/.

05.12.2016 головою ліквідаційної комісії Захарченком Д.А. затверджено висновок службового розслідування за листом заступника голови ліквідаційної комісії УМВС Носатенка С.П. про надання роз'яснень щодо правомочності висновків службових розслідувань від 25.05.2015 та 06.06.2014; згідно з висновком нещасний випадок з ОСОБА_1 18.10.1992, а саме: ЗЧМТ та струс головного мозку, відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 3.11 наказу МВС України від 27.12.2002 № 1346 отримані в період проходження служби при обставинах, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків /а.с. 69-78/.

За результатами вказаного висновку службового розслідування 04.01.2017 Ліквідаційною комісією складено акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992 УМВС України в Полтавській області (форма Н-5*), у якому зазначено: за результатами розслідування комісія дійшла висновку, що нещасний випадок стався в період проходження служби та не пов'язаний з виконанням службових обов'язків /а.с. 79-85/.

Також 04.01.2017 головою Ліквідаційної комісії затверджено акт №1 (форма НТ*) вих. № 14/115/31/02-2017 про нещасний випадок невиробничого характеру, згідно з яким висновок комісії: нещасний випадок стався в період проходження служби та не пов'язаний з виконанням службових обов'язків /а.с. 86-92/.

Листом УМВС України в Полтавській області від 24.01.2017 № 4/Т-2 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з огляду на відсутність правових підстав для призначення позивачу цієї одноразової грошової допомоги /а.с. 93-94/.

Не погодившись з рішеннями відповідачів та відмовою щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процес прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Досліджуючи правомірність оскаржуваної постанови ВЛК УМВС України в Полтавській області від 03.07.2015 №15/12, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що постанову ВЛК УМВС України в Полтавській області від 03.07.2015 №15/12 видано на підставі акта № 37 (форма НТ*) від 23.06.2015 про нещасний випадок невиробничого характеру /а.с. 30/.

Також позивач зазначив, що про вказану постанову ВЛК УМВС України в Полтавській області дізнався з листа УМВС України в Полтавській області від 24.01.2017 № 4/Т-2.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, судом встановлено, що 09.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовом до УМВС України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування актів за формою НТ* УМВС України в Полтавській області № 37 "Про нещасний випадок невиробничого характеру" та за формою Н-5* розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992, затверджених 23.06.2015 УМВС України в Полтавській області, зобов'язання визнати такими, що відповідають дійсності акти № 31 від 06.06.2014 форми Н-1* та форми Н-5* від 06.06.2014.

У ході судового розгляду справи судом у межах справи № 816/2657/15 встановлено, що 18.10.1992 ОСОБА_1 працював на посаді оперуповноваженого карного розшуку Носованжарського РВВС УМВС Полтавської області і перебував в складі слідчо - оперативної групи. Близько 19:45 черговий по РВВС отримав повідомлення про факт порушення громадського порядку в с. Нехвороща, Новосанжасрького району, Полтавської області та направив на місце події слідчо-оперативну групу в складі інспектора ДПС ВДАІ ВВС Новосанжарського району Сонника І.М. та ОСОБА_1

Коли вони прибули на місце події було встановлено, що група цивільних громадян знаходилась стані алкогольного сп'яніння та близько 19:30 на території гаража місцевого колгоспу спричинили тілесні ушкодження дільничному інспектору міліції ОСОБА_4

З метою затримання вказаних осіб слідчо - оперативна група почала наближатися до них. ОСОБА_1 побачив у руці гр. ОСОБА_5 металевий прут, у зв'язку з чим оголив табельну вогнепальну зброю та наказав порушнику покласти руки на голову. Громадянин ОСОБА_5 викинув металевий прут на землю та почав піднімати руки в гору, але після наближення до нього позивача наніс йому удар двома руками по зап'ястю руки. У наслідок чого виник постріл, а ОСОБА_1 втратив рівновагу та впав, вдарившись потилицею об поверхню дорожнього покриття. Після чого позивач був доставлений до Нехворощанської лікарні.

Висновком перевірки по факту застосування зброї дільничним інспектором Носованжарського РВВС ОСОБА_4 та оперуповноваженим КР ОСОБА_1 від 05.11.1992 встановлено, що табельна зброя оперуповноваженим КР ОСОБА_1 була застосована для затримки здійснюючого опір озброєного злочинця.

06.06.2014 УМВС України в Полтавській області проведено комісійне службове розслідування та складено висновок службового розслідування нещасного випадку, що стався із підполковником ОСОБА_1, колишнім начальником Машівського РВ УМВС України в Полтавській області (на момент отримання травми: оперуповноважений ВКР ВВС Новосанжарського району), згідно з яким позивач отримав травму в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю; акт про нещасний випадок № 31 (форма Н-1) від 06.06.2014 /а.с. 32-34/ та акт розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992 близько 20:00, УМВС України в Полтавській області від 06.06.2014 (форма Н-5*) /а.с. 35-37/.

За результатами повторного розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1, складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992, від 23.06.2015 (форма Н-5*) та акт УМВС України в Полтавській області № 37 від 23.06.2015 про нещасний випадок невиробничого характеру (форми НТ*), відповідно до яких нещасний випадок стався з ОСОБА_1 у період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Водночас постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 у справі № 816/2657/15, яка набрала законної сили 20.10.2015, визнано протиправними та скасовано акт за формою НТ* УМВС України в Полтавській області № 37 "Про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений 23.06.2015, та акт за формою Н-5* розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992, від 23.06.2015 УМВС України в Полтавській області.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи те, що постанова ВЛК УМВС України в Полтавській області від 03.07.2015 №15/12 прийнята на підставі акта УМВС України в Полтавській області № 37 від 23.06.2015 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*, який скасований рішенням суду в справі № 816/2657/15, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування постанови ВЛК УМВС України в Полтавській області від 03.07.2015 №15/12 підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування, затвердженого головою ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області 05.12.2016, суд зазначає таке.

З метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено, Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 (далі - Порядок № 1346).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з пунктом 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Вирішуючи спір, суд враховує, що відповідно до пункту 3.8 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Відповідно до пункту 3.9 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов'язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пункт 3.10. Порядку визначає, що комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов'язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов'язаних з виконанням службових обов'язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов'язаним з виконанням службових обов'язків за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я. Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 3.11 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов'язані з виконанням службових обов'язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Суд зазначає, що 12.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до УМВС України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування УМВС України в Полтавській області від 25.05.2015.

У межах розгляду адміністративної справи № 816/699/16 встановлено: на момент проведення службового розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1, подані всі документи, відповідно до яких були складені висновок службового розслідування нещасного випадку із підполковником ОСОБА_1, колишнім начальником Машівського РВ УМВС України в Полтавській області (на момент отримання травми: оперуповноважений ВКР ВВС Новосанжарського району), згідно з яким позивач отримав травму в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю; акт про нещасний випадок № 31 (форма Н-1) від 06.06.2014 та акт розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992 близько 20:00, УМВС України в Полтавській області від 06.06.2014 (форма Н-5*).

Із пояснень, наданих громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у ході службового розслідування, встановлено, що 18.10.1992 під час затримання правопорушника гр. ОСОБА_5, останнім було нанесено удар двома руками по зап'ястю правої руки ОСОБА_1, у результаті чого виник раптовий постріл, ОСОБА_1, втративши рівновагу, впав та вдарився потилицею об поверхню дорожнього покриття. Після затримання гр. ОСОБА_5, ОСОБА_1 був доставлений до Нехворощанської лікарні.

Також судом у справі № 816/699/16 було досліджено амбулаторну карту ОСОБА_1 та встановлено, що у ній наявний запис про звернення позивача 18.10.1992 об 22:45 до Нехворощинської лікарні зі скаргами на забій голови. Зі слів потерпілого травму голови отримав у результаті удару по потилиці при затриманні правопорушника. 19.10.1992 лікарем невропатологом Новосанжарсько ЦРЛ ОСОБА_1 встановлено діагноз струс головного мозку.

Крім того, судом у справі № 816/699/16 встановлено, що позивач у період з 19.10.1992 про 21.10.1992 перебував на лікарняному.

Під час проведення службового розслідування за зверненням пенсіонера ОВС ОСОБА_1 щодо невиплати йому одноразової грошової допомоги, відповідач посилався на надання ОСОБА_1 усіх необхідних документів та нерозбірливість записів, зроблених на копіях листків медичної картки. Суд не погодився з указаними твердженнями УМВС України в Полтавській області, оскільки ОСОБА_1 надані незавірені листки медичної карти та наявний її оригінал у позивача не позбавляє відповідача можливості проведення її огляду, зняття та завірення копій листків, необхідних для проведення службового розслідування. Ненадання позивачем офіційної виписки лікарняного закладу не позбавляє відповідача-1 можливості витребування вказаної виписки у ОСОБА_1

Також судом у справі № 816/699/16 встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача, однак жодного разу УМВС України в Полтавській області йому не було запропоновано надати додаткові документи на підтвердження того, що нещасний випадок трапився з ним у період проходження служби.

Суд у справі № 816/699/16 зазначив, що нерозбірливість записів, зроблених лікарями у медичній картці ОСОБА_1, не може бути підставою для висновку, що травма отримана позивачем у період проходження служби при обставинах не пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

З урахуванням викладеного, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2016 у справі № 816/699/16, яка набрала законної сили 13.09.2016, визнано протиправним та скасовано висновок службового розслідування УМВС України в Полтавській області від 25.05.2015 /а.с. 109-111/.

Змістом частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 (надалі - Порядок № 707).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 707 виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, є, зокрема охорона і забезпечення громадського порядку.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0482997 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 03.11.2015, травма пов'язана з виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки /а.с. 51/.

Абзацом 1 пункту 7 Порядку № 707 визначено, що орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

Так, у зв'язку із повторним зверненням до УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 із заявою від 07.11.2016 щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги /а.с. 62/, відповідачем-2 прийнято оскаржуваний висновок від 05.12.2016, у якому зазначено, що механізм утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 при контакті з порушником ОСОБА_5 документально не підтверджений /а.с. 78/.

Водночас суд вважає вказаний висновок відповідача-2 необгрунтованим, оскільки судоми рішеннями у справах № 816/2657/15 та № 816/699/16 встановлено, що 18.10.1992 під час затримання правопорушника гр. ОСОБА_5, останнім було нанесено удар двома руками по зап'ястю правої руки ОСОБА_1, у результаті чого виник раптовий постріл, а сам ОСОБА_1, втративши рівновагу, впав та вдарився потилицею об поверхню дорожнього покриття. Після затримання гр. ОСОБА_5 ОСОБА_1 був доставлений до Нехворощанської лікарні.

Крім того, як вище зазначено судом, у межах адміністративної справи № 816/2657/15 досліджено амбулаторну карту ОСОБА_1 та встановлено, що у ній наявний запис про звернення позивача 18.10.1992 об 22:45 до Нехворощинської лікарні зі скаргами на забій голови. Зі слів потерпілого травму голови отримав у результаті удару по потилиці при затриманні правопорушника. 19.10.1992 лікарем невропатологом Новосанжарсько ЦРЛ ОСОБА_1 встановлено діагноз струс головного мозку.

Також у вказаних рішеннях суду зазначено, що позивач в період з 19.10.1992 по 21.10.1992 перебував на лікарняному.

Крім того, як вище зазначено, МВС України в Полтавській області не було запропоновано ОСОБА_1 надати додаткові документи на підтвердження того, що нещасний випадок трапився з ним у період проходження служби.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування, затверджений головою ліквідаційної комісії 05.12.2016, є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 щодо визнання протиправними та скасування акта №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, затвердженого головою ліквідаційної комісії (форма НТ*), та акта повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992, УМВС України в Полтавській області (форма Н-5*) від 04.01.2017 суд зазначає наступне.

Враховуючи скасування судом у межах розгляду цієї адміністративної справи висновків комісії, викладених у висновку службового розслідування, затвердженого головою ліквідаційної комісії Захарченком Д.А. 05.12.2016, щодо розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992 з ОСОБА_1, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування акта №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, затвердженого головою ліквідаційної комісії Захарченком Д.А. 04.01.2017 (форма НТ*), та акта повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992, УМВС України в Полтавській області (форма Н-5*) від 04.01.2017.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з УМВС України в Полтавській області одноразової грошової допомоги в сумі 290000,00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Згідно з пунктом 6 Постанови № 707 для виплати грошової допомоги обов'язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про проведену або не проведену раніше виплату.

Орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Працівник міліції, податкової міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред'явити МВС та ДПА вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги (пункту 7 Постанови № 707).

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що УМВС України в Полтавській області подає до МВС України у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, передбаченими Постановою № 707, водночас, рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги приймає МВС України.

Отже, відповідач-1 не наділений повноваженнями виплати одноразової грошової допомоги без надання рішення про призначення одноразової грошової допомоги МВС України.

З матеріалів справи вбачається, що листом УМВС України в Полтавській області від 24.01.2017 № 4/Т-2 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що причина інвалідності встановлена обласною МСЕК не відповідає постанові ВЛК УМВС України в Полтавській області № 15/12 від 03.07.2015, висновку службового розслідування та актам форми НТ*, Н-5* від 04.01.2017, складеним щодо нещасного випадку.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з УМВС України в Полтавській області одноразової грошової допомоги в сумі 290000,00 грн задоволенню не підлягають.

Проте, з метою захисту прав позивача згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, та враховуючи скасування судом рішень, на які відповідач-1 вказав у листі від 24.01.2017 № 4/Т-2, як на підставу відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною та скасувати відмову УМВС України в Полтавській області у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, яка викладена в листі 24.01.2017 № 4/Т-2.

Також з метою захисту прав позивача згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо необхідності зобов'язати УМВС України в Полтавській області направити висновок до МВС України щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" з урахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідачі як суб'єкти владних повноважень, на яких частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довели суду правомірності своїх рішень.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, військово-лікарської комісії УМВС України в Полтавській області, ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення одноразової допомоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 03.07.2015 №15/12.

Визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування, затверджений головою ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області Захарченком Д.А. 05.12.2016, який прийнято стосовно розслідування випадку, що стався з ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений головою ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області Захарченком Д.А. 04.01.2017, за формою НТ*, який складено за результатами проведення службового розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992 з ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, за формою Н-5* від 04.01.2017, який складено за результатами проведення службового розслідування нещасного випадку, що стався 18.10.1992 з ОСОБА_1.

Визнати протиправною та скасувати відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, яка викладена в листі 24.01.2017 № 4/Т-2.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області направити висновок до Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна