Справа № 826/11944/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 липня 2017 року № 826/11944/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Клименчук Н.М., суддів : Мазур А.С., Федорчук А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження, адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна»
до Головного управління ДФС у Рівненській області Державної фіскальної служби України
провизнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення ,
На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (надалі - відповідач -1) та Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач -2) в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 25.04.2016 року № 000044400, прийняте Головним управлінням ДФС у Рівненській області;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо незадоволення скарги ТОВ «Новус Україна» від 06.05.2016 року №01 (вх. ДФС №1191/6 від 06.05.2016р.) з прийняттям рішення про результати розгляду скарги.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій є протиправними, оскільки відповідачем дійшов помилкових висновків про порушення позивачем законодавства у сфері обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.08.2016 року відкрито провадження у справі.

В порядку, встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа 826/11944/16, справу розподілено між суддями повторно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2017 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М. та призначено до розгляду в судовому засіданні, у колегіальному складі, на 14.07.17року.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд за письмовим клопотанням представника позивача ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Перевірку проведено у магазині ТОВ «Новус Україна», що знаходиться за адресою : м. Рівне вул. Черняка, 24.

За результатами перевірки складено акт від 23.03.2016 року № 37/40/36003603.

Проведеною перевіркою встановлено:

- факт реалізації вина виноградного, ароматизованого, газованого, солодкого «Dolce Vita» Lambrusco , ємністю 0,75л., міцністю 5,5-13% об., виробництва НВП ТОВ «Нива», дата виробництва 16.11.2015 р., маркованого маркою акцизного податку АВ ВП 15 ААБЯ 050830 06/15 із ставкою акцизного податку 2,685 грн. Відповідно до п.215.2 ст.215 Податкового кодексу України вина газовані відносяться до коду товару (продукції) 2204 10 на які встановлена ставка акцизного податку 5,20 грн. за 1 літр, що є порушенням п.20 «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» затв. Постановою КМ України від 27.12.2010 № 1251.

В реалізації перебувало вино виноградне, ароматизоване, газоване солодке «Dolce Vita» Lambrusco, «Frizzanie» Lambrusco, «Spumante» Lambruscon в кількості 22 пляшки;

- факт реалізації шампанського України «Одеса», сухого, білого, ємністю 0,75л, міцністю 10,5-12,5% об. виробництва ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», дата виробництва 20.05.2015 р., маркованого маркою акцизного податку АВ ВП 15 ААБП 276117 11/14 із ставкою акцизного податку 3,90 грн., яка не видавалася виробнику даної продукції, що є порушенням Порядку № 1251, в реалізації перебувало 6 пляшок;

- в реалізації знаходилось вино ігристе «Одеса», рожеве, напівсолодке, ємністю 0,75 л міцністю 10-13,5% об. виробництва ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», дата виробництва 27.05.2015 р., маркованих марками акцизного податку із ставкою акцизного податку 3,90 грн. в кількості 11 штук (15 АААІ 292704 12/14 3,900 грн. АВ ВП, 15 АААГ 292948 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292817 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292869 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292945 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292979 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292974 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292866 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292976 12/14 3,900 грн., 15 АААІ 292703 12/14 3,900 грн. 15 АААІ 292692 12/14 3,900 грн.), які не видавалася виробнику даної продукції, що є порушенням Порядку № 1251;

- в реалізації знаходилось вино ігристе «Одеса мускат», біле, напівсолодке, ємністю 0,75 л міцністю 10-13,5% об. виробництва ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», дата виробництва 23.06.2015 р., маркованого марками акцизного податку із ставкою акцизного податку 3,90 грн. в кількості 9 штук та датою виробництва 27.04.2015 р. (15 ААБА 293387 12/14 3,900 грн. АВ ВП, 15 ААБА 293350 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293389 12/14 3,900 грн.,15 ААБА 293383 12/14 3,900 грн. 15 ААБА 293401 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293386 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293394 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293342 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293359 12/14 3,900 грн.), в кількості 4-х штук (15 ААБЧ 278557 11/14 3,900 грн., 15 ААБЧ 278590 11/14 3,900 грн., 15 ААБЧ 278591 11/14 3,900 грн., 15 ААБЧ 278558 11/14 3,900 грн.), які не видавалася виробнику даної продукції, що є порушенням Порядку № 1251;

- в реалізації знаходилось шампанське України «Одеса», напівсолодке, ємністю 0,75 л міцністю 10,5-12,5% об. виробництва ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», дата виробництва 13.11.2015 р., маркованого марками акцизного податку із ставкою акцизного податку 3,90 грн. в кількості 10 штук (15 ААББ 723920 10/15 3,900 грн. АВ ВП, 15 ААББ 723937 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723925 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723934 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723912 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723942 10/15 3,900 грн. 15 ААББ 723944 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723916 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723922 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723930 10/15 3,900 грн.), які не видавалася виробнику даної продукції, що є порушенням Порядку № 1251;

- в реалізації знаходилось шампанське України «Одеса», брют, ємністю 0,75 л міцністю 10,5-12,5% об. виробництва ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», дата виробництва 01.07.2015 р., маркованого марками акцизного податку із ставкою акцизного податку 3,90 грн. в кількості 6 штук (15 ААБЗ 295280 12/14 3,900 грн. АВ ВП, 15 ААБЖ 295533 12/14 3,900 грн., 15 ААБЗ 295955 12/14 3,900 грн., 15 ААБЗ 295958 12/14 3,900 грн., 15 ААБЗ 295983 12/14 3,900 грн., 15 ААБЗ 295972 12/14 3,900 грн.), які не видавалася виробнику даної продукції, що є порушенням Порядку № 1251.

У зв'язку із встановленням наведених порушень законодавства, Головним управлінням ДФС у Рівненській області 25.04.2016 року винесено рішення про застосування фінансових санкцій № , яким до ТОВ «Новус Україна» застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17 000,00грн.

ТОВ «Новус Україна», не погодившись з рішенням про застосування фінансових санкцій, 06.05.2016 року подано скаргу до Державної фіскальної служби. В подальшому, 09.06.2016 року до скарги надано додаткові письмові пояснення та докази на їх обґрунтування.

Рішенням Державної фіскальної служби від 29.06.2016 року за № 14079/6/99-99-11-03-01-25 рішення ГУ ДФС у Рівненській області залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з обґрунтованістю висновків контролюючого органу та, як наслідок, з правомірністю податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР (надалі - Закон №481/95-ВР).

Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що марка акцизного податку спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу України передбачено, що в разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно з пунктом 226.2 статті 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

У відповідності до пункту 226.9 вказаної статті вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1251, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України зберігання не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

Таким чином, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів", статті 226 Податкового кодексу України та пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

У випадках, коли алкогольні напої та тютюнові вироби вважаються немаркованими, перелічені у пункті 226.9 статті 226 Податкового кодексу України та пункті 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1251.

Наявність на алкогольному напої марки акцизного податку попереднього зразку за жодних обставин не може дорівнювати твердженню про те, що такий алкогольний напій є немаркованим, адже це не відповідає ознакам, наведеним пункті 226.9 статті 226 Податкового кодексу України та пункті 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251.

Щодо встановлених факту реалізації та перебування у реалізації алкогольних напоїв виробництва ПрАТ «Одеський завод шампанських вин», маркованих марками акцизного податку, які не видавалася виробнику даної продукції, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту акту перевірки та наданих заперечень, податковим органом встановлено, що марки акцизного податку : 15 АААІ 292704 12/14 3,900 грн. АВ ВП, 15 АААГ 292948 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292817 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292869 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292945 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292979 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292974 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292866 12/14 3,900 грн., 15 АААГ 292976 12/14 3,900 грн., 15 АААІ 292703 12/14 3,900 грн. 15 АААІ 292692 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293387 12/14 3,900 грн. АВ ВП, 15 ААБА 293350 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293389 12/14 3,900 грн.,15 ААБА 293383 12/14 3,900 грн. 15 ААБА 293401 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293386 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293394 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293342 12/14 3,900 грн., 15 ААБА 293359 12/14 3,900 грн., 15 ААБЧ 278557 11/14 3,900 грн., 15 ААБЧ 278590 11/14 3,900 грн., 15 ААБЧ 278591 11/14 3,900 грн., 15 ААБЧ 278558 11/14 3,900 грн., 15 ААББ 723920 10/15 3,900 грн. АВ ВП, 15 ААББ 723937 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723925 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723934 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723912 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723942 10/15 3,900 грн. 15 ААББ 723944 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723916 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723922 10/15 3,900 грн., 15 ААББ 723930 10/15 3,900 грн., 15 ААБЗ 295280 12/14 3,900 грн. АВ ВП, 15 ААБЖ 295533 12/14 3,900 грн., 15 ААБЗ 295955 12/14 3,900 грн., 15 ААБЗ 295958 12/14 3,900 грн., 15 ААБЗ 295983 12/14 3,900 грн., 15 ААБЗ 295972 12/14 3,900 грн. - відповідно до програмного забезпечення «Акцизні марки» виробнику даної продукції ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» не видавались.

Дослідивши надані докази, судом встановлено, наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Листа ГУ ДФС в Одеській області від 30.05.2016 року № 1179/10/15-32-40-03-08, та додатку нього, наведені вище акцизні марки отримано та використано ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» у період з вересня 2014 року по грудень 2015 року (а.с. 34-36).

Факт отримання та використання наведених вище акцизних марок підтверджено також виробником продукції, а саме Листом ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» від 25.03.2016 року № 25/01 скерованого до Держаної фіскальної служби (а.с. 53-54).

Із змісту Листа ГУ ДФС у Рівненській області від 10.06.2016 року № 1415/10/17-00-40-22 вбачається, що відповідачу -1, з відповіді ГУ ДФС в Одеській області стало відомо, що вказані в додатку до акту перевірки акцизні марки видавались ПрАТ «Одеський завод шампанських вин».

З огляду на викладені обставини, викладені відповідачем -1 у акті перевірки обставини, щодо реалізації та зберігання позивачем алкогольних напоїв виробництва ПрАТ «Одеський завод шампанських вин» маркованих марками акцизного податку, які не видавалася виробнику даної продукції є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, з змісту акту перевірки вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій, слугували висновки податкового органу щодо заниження розміру акцизного податку, що міститься на акцизних марках вина виноградного, ароматизованого, газованого, солодкого «Dolce Vita» Lambrusco, «Frizzanie» Lambrusco, «Spumante» Lambruscon .

Вирішуючи питання правомірності наведених висновків податкового органу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 226.7 статті 226 Податкового кодексу України, кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно із пунктом 226.6 статті 226 Податкового кодексу України, маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

Перелік товарів з числа алкогольних напоїв з яких справляється податок та його ставки визначені у підпункті 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України.

Зі змісту вказаного пункту слідує, що ставка акцизного податку законодавцем прямо повязана з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД.

Як вбачається з Акта перевірки та додатків до нього, алкогольні напої, щодо яких встановлені порушення статті 18 Закону №481/95-ВР, являють собою вино виноградне, ароматизоване, газоване, солодке, міцністю 5,5-13% об., у пляшках місткістю 0,75 л.

Відповідно до Митного тарифу України, встановленого Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII, алкогольні напої, у тому числі вина, класифікуються у товарній групі 22 «Алкогольні та безалкогольні напої і оцет».

Наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.15 № 401 затверджені Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності. Згідно з вказаними поясненнями, до товарної позиції 2205 включається цілий ряд напоїв (зазвичай використовуваних як аперитиви чи тоніки), приготовлених з вина зі свіжого винограду товарної позиції 2204, з використанням рослин (коренів, листя, плодів і т.д.) або ароматичних речовин.

Так, Митним тарифом України передбачено, що вермут та інше вино виноградне, з доданням рослинних або ароматичних екстрактів у посудинах мiсткiстю 2 л або менше з фактичною концентрацiєю спирту 18 об. % або менше класифікуються за кодом 2205 10 10 00.

Аналогічні висновки щодо необхідності класифікації описаних в Акті перевірки алкогольних напоїв у товарній групі 2205 УКТ ЗЕД викладені у експертному висновку Одеської регіональної торгово-промислової палати від 17.09.2015 №УТЕ-1446.

Згідно з вказаним висновком, вино виноградне ароматизоване газоване напівсухе, напівсолодке, солодке, біле, рожеве, червоне «Dolce Vita» Lambrusco, «Frizzanie» Lambrusco, «Spumante» Lambruscon, виробництва ТОВ «НВП «Нива», вироблене згідно Технічних умов ТІ2-2014 від 31.12.2014, ТІ8-2014 від 31.12.2014, ТІ1-2014 від 31.12.2014 слід класифікувати за кодом УКТ ЗЕД 2205 10 10 00.

Відповідно до підпункту 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України для вермутів та інших вин виноградних натуральних з доданням рослинних або ароматизувальних екстрактів товарної позиції 2205 ставка акцизного податку становить 3,58 грн. за один літр.

Таким чином, для вина виноградного ароматизованого газованого міцністю 5,5-8,0% та 9,5-13%, місткістю 0,75 л ставка акцизного податку становить 2,685 грн. (3,58 х 0,75).

З урахуванням викладеного, описана в Акті перевірки алкогольна продукція у вигляді 22 пляшки вина ароматизованого газованого білого/червоного міцністю 5,5-8,0% та 9,5-13%, місткістю 0,75 л. марковані відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо викладених в Акті перевірки висновків про необхідність маркування вказаних алкогольних напоїв марками акцизного податку із ставкою податку 3,900 грн., суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно підпункту 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, ставка акцизного податку за алкогольний напій місткістю 0,75 л у розмірі 3,900 грн. встановлюється для товарів, що класифікуються у товарній позиції 2204 «Вина ігристі Вина газовані» за кодами 2204 10, 2204 21 06 00, 2204 21 07 00, 2204 21 08 00, 2204 21 09 00, 2204 29 10 00.

Згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженими наказом ДФС України від 09.06.15 № 401, під ігристими винами розуміються вина, насичені діоксидом вуглецю або шляхом проведення вторинного бродіння в закритих посудинах (справжні ігристі вина), або шляхом додання цього газу штучно після розливу в пляшки (газовані вина). До цієї товарної позиції не включаються напої на основі вина товарної позиції 2205.

Згідно з ДСТУ 4807:2007 «ВИНА ІГРИСТІ. Технічні умови» вина ігристі виробляють із сусла, виноматеріалів для вин ігристих та (чи) шампанських згідно з вимогами цього стандарту, за технологічними інструкціями, затвердженими у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 5.2.2 ДСТУ 4807:2007, при виробництві вин ігристих заборонено використовувати будь-які ароматизатори чи барвники.

Беручи до уваги, що виявлене під час перевірки вино газоване є також ароматизованим, висновки відповідача про необхідність класифікації таких алкогольних напоїв у товарній позиції 2204 є необґрунтованими.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи а також норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність та необгрутнованість оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій, тому рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам в частині визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо незадоволення скарги ТОВ «Новус Україна» від 06.05.2016 року №01 (вх. ДФС №1191/6 від 06.05.2016р.) з прийняттям рішення про результати розгляду скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження в установлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади, їх посадові особи, згідно зі ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.56.1 - 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Пунктом 56.3 Податкового кодексу України вказано, що скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 56.8 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Порядок розгляду скарг платників податків на податкові повідомлення-рішення про визначення сум грошових зобов'язань платника податків або будь-які інші рішення контролюючих органів щодо податків, зборів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на контролюючі органи врегульований нормами Податкового кодексу України та Положенням про Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами від 25.12.2013 № 848.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що не погоджуючись із рішенням, яке є предметом розгляду в даній справі, позивачем оскаржено його до Державної фіскальної служби, однак рішенням останнього залишено без змін рішення про застосування фінансових санкцій від 25.04.2016 року № 000044400.

Згідно з пунктами 7 - 9 Положення № 848, орган доходів і зборів зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, наступних за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Рішення надсилається на адресу, зазначену платником податків у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги, а у разі незазначення такої адреси в скарзі - на податкову адресу платника податків.

Керівник органу доходів і зборів (заступник керівника або інша уповноважена посадова особа) може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад двадцятиденний строк, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного в пункті 7.2 цього розділу.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника органу доходів і зборів (заступника керівника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника органу доходів і зборів (заступника керівника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення двадцятиденного строку.

У разі коли останній день строків, зазначених у пункті 7.2 цього розділу, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

За результатами проведення процедури адміністративного оскарження органом доходів і зборів приймається рішення. Рішення оформляється на бланку органу доходів і зборів, який розглянув скаргу.

Під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене органом доходів і зборів, або інше рішення органу доходів і зборів є правомірним, покладається на орган доходів і зборів.

При розгляді скарги платника податків під час адміністративного оскарження можуть враховуватись податкові консультації, а також узагальнюючі податкові консультації, надані такому платнику податків органами доходів і зборів з урахуванням положень статті 53глави 3 розділу II Податкового кодексу України.

У разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 статті 56 глави 4 розділу II Податкового кодексу України подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

Не розглядаються повторні звернення до одного і того самого органу доходів і зборів від однієї і тієї самої особи з одного і того самого питання, якщо перше було вирішено по суті.

Орган доходів і зборів залишає у випадках, передбачених статтею 8 Закону України «Про звернення громадян», скаргу без розгляду та повертає автору.

Зміст рішення про результати розгляду скарги та його вручення.

У разі розгляду скарги орган доходів і зборів, перевіривши правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, приймає рішення за результатами розгляду скарги.

Рішення органу доходів і зборів про залишення скарги без розгляду оформлюється у виді листа, в якому зазначаються мотиви такого рішення.

При розгляді скарги орган доходів і зборів приймає одне з таких рішень:

1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується;

2) частково задовольняє скаргу платника податків та у окремій частині скасовує рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується;

3) залишає скаргу без задоволення, а рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується, без змін.

При прийнятті цих рішень орган доходів і зборів має право зменшити (збільшити) суму грошового зобов'язання або податкового боргу, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків.

Рішення про результати розгляду скарги складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин:

1) у вступній частині рішення зазначаються:

найменування платника податків юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податків;

дата отримання скарги (дата і номер визначаються за даними реєстраційної картки або журналу реєстрації вхідної кореспонденції);

2) описова частина рішення має містити:

дату і номер рішення органу доходів і зборів, яке було оскаржене платником податків;

вимоги, зазначені у скарзі платника податків, та короткий зміст його позиції;

стислий виклад обставин, встановлених перевіркою, та докази, на яких ґрунтуються висновки органу доходів і зборів;

3) у мотивувальній частині рішення вказуються:

результати дослідження матеріалів скарги та обставини, з урахуванням яких приймається рішення;

мотиви, з яких відхиляються вимоги чи заперечення платника податків, або мотиви, з яких висновки органу доходів і зборів, викладені в оскаржуваному рішенні, скасовуються повністю чи частково;

посилання на норми Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, якими обґрунтовано рішення за скаргою;

4) у резолютивній частині рішення зазначається висновок про повне чи часткове задоволення скарги або про залишення скарги без задоволення.

У рішенні за результатами розгляду скарги також зазначається про можливість особи, яка подала скаргу, у разі її незгоди з прийнятим рішенням оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня у строки, визначені законодавством, або в судовому порядку.

Рішення за результатами розгляду скарги після реєстрації надсилається (надається) платнику податків.

Рішення вважається надісланим (наданим) фізичній особі - платнику податків, якщо його вручено особисто фізичній особі або її представникові під розписку чи надіслано поштою з повідомленням про вручення на адресу, зазначену у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги, а у разі незазначення такої адреси в скарзі - на податкову адресу платника податків.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків рішення за результатами розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти рішення за результатами розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, рішення за результатами розгляду скарги вважається врученим платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на викладене, вимога щодо визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо незадоволення скарги позивача, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги прийнято у відповідності до зазначених вище норм законодавства, а процесуальні дії, що вчинялися відповідачем-2 під час прийняття зазначеного рішення - позивачем не оскаржувались. В свою чергу, ДФС, як суб'єкт владних повноважень, наділений правом для прийняття рішення про результати розгляду скарги.

При цьому, невірність суджень посадових чи службових осіб органу податкової служби при застосуванні норм ПК України, не являється підставою для висновку про порушення прав чи інтересів платника, який в цьому випадку не позбавлений права оскаржити в судовому порядку визначені йому податковою вимогою грошові зобов'язання.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30.06.2015 № К/800/22558/14.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, на користь позивача суд присуджує судові витрати по сплаті судового збору в частині задоволених вимог, а саме в розмірі сплаченого судового збору за одну вимогу майнового характеру в сумі 1 378.00грн.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 25.04.2016 року № 000044400, прийняте Головним управлінням ДФС у Рівненській області.

В іншій частині позову відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя Н.М. Клименчук

Судді А.С. Мазур

А.Б. Федорчук