Справа № 812/946/17
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Свергун І.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа № 812/946/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі № 812/946/17 за позовом ОСОБА_2 до Луганської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Луганської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у визнанні безнадійною та списанні недоїмки зі сплати єдиного внеску; зобовязати Луганську ОДПІ визнати недоїмку, що виникла у платника єдиного внеску ОСОБА_2 за період з 14 квітня 2014 року по 01 січня 2016 року безнадійною та провести списання в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу (а.с. 2-4).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі № 812/946/17 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено (а.с. 86-90).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги (а.с. 104-109).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

ОСОБА_2 у період з 18.08.2010 по 03.02.2017 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та перебував на податковому обліку в Луганській ОДПІ (Краснолуцькому відділенні) (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки УСЗН Крюківського району м. Кременчук від 12.12.2016 № НОМЕР_1 позивача взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, фактичне місце проживання/перебування: вул. Троїцька, б. 70, кв. 6, м. Кременчук (а.с. 12).

Згідно з актами звірки відповідача від 14.02.2017 № 4-12 та 6-12 станом на 07.02.2017 за позивачем рахується податковий борг по єдиному внеску в розмірі 11576,95 грн. (а.с. 15-16).

Згідно з даними інтегрованої картки платника станом на 30.04.2017 за позивачем рахується податковий борг з єдиного внеску в розмірі 13035,36 грн. (а.с. 63-68).

В матеріалах справи наявна заява позивача від 24.02.2017, яка адресована заступнику начальника Луганської ОДПІ, в якій заявник, окрім іншого, просить визнати недоїмку, яка зазначена в актах звірки від 14.02.2017 № 4-12 та № 6-12, безнадійною та списати податковий борг (а.с. 17).

11.05.2017 ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на бездіяльність відповідача до Головного управління ДФС у Луганській області та до ДФС України.

Головне управління ДФС у Луганській області листом від 23.05.2017 № П-670/14/12-32-13-01-05 повідомило позивача про те, що на адресу Луганської ОДПІ 09.03.2017 надійшло поштове відправлення від 24.02.2017 № 545 від ОСОБА_2, яким було отримано 10 копій документів на імя відправника, згідно з наявним списком складу поштового відправлення, завіреним штемпелем поштового відділення м. Кременчук Полтавської області та підписом відправника, проте у складі вищевказаного поштового відправлення будь-яке звернення громадянина ОСОБА_2 відсутнє, тому відповідь на отримані копії документів Луганською ОДПІ на імя відправника не надавалась. Щодо питання про звільнення від сплати єдиного соціального внеску повідомлено, що законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобовязань платниками єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція (а.с. 19-20).

ДФС України листом від 01.06.2017 № 7098/А/99-99-13-02-01-14 повідомила позивача про те, що законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов'язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція (а.с. 21).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі Закон № 2464-VІ).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

В силу положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За змістом абзацу третього частини восьмої статті 9 цього ж Закону, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Таким чином, в силу наведених положень на фізичну особу - підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування, покладено обовязок з обчислення, нарахування та сплати єдиного соціального внеску.

Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Як встановлено колегією суддів, за позивачем рахується податковий борг з єдиного внеску.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» 02.09.2014 № 1669-VII (далі Закон № 1669-VII) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, зазначено м. Красний Луч, де здійснював діяльність позивач.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р.

Чинним розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, яким визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р, затверджений новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, також є м. Красний Луч.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме - розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

«Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Згідно зі змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 № 219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» пункт 9-3 у редакції Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII вважається пунктом 9-4.

У свою чергу, на виконання приписів пункту 28 Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з 01.01.2016 виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» доповнено пунктом 9-3.

Таким чином, наведена вище норма пункту 9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» проіснувала в Законі України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з 15 вересня 2014 року до 01 січня 2016 року внаслідок її виключення згідно із згаданим вище Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII, але в повній мірі збереглася у вигляді пункту 9-4, що наразі є чинним.

Пункт 9-4 не виключено із розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», його положення продовжують свою дію в часі.

Колегією суддів було встановлено, що позивач 24.02.2017 звернувся до відповідача з листом, в якому відповідно до списку складу поштового відправлення, завіреного штемпелем ВПЗ м. Кременчук та підписаного відправником ОСОБА_2, було вкладено: копію паспорта громадянина України; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копію довідки внутрішньо переміщеної особи; копію свідоцтва платника податку; копію довідки про взяття на облік платника податків; копію повідомлення про взяття на облік страхувальника; копію опису вхідного пакета документі для отримання адміністративної послуги; копію опису документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності»; копію акту звірення розрахунків платника № 4-12 від 14.02.2017 та копію акту звірення розрахунків платника № 6-12 від 14.02.2017 (а.с. 18).

При цьому заява ОСОБА_2 про визнання недоїмки безнадійною та списання податкового боргу від 24.02.2017, яка адресована заступнику начальника Луганської ОДПІ, та наявна в матеріалах адміністративної справи, у вказаному списку відсутня.

Посилання позивача на те, що така заява була направлена на адресу відповідача, але не була включена до списку поштового відправлення, колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі доводи нічим не підтверджуються.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту подання до Луганської ОДПІ заяви про визнання податкового боргу безнадійним та його списання.

Посилання позивача на те, що єдиною та необхідною умовою для визнання податкового боргу безнадійним та його списання є перебування платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території, де проводилася антитерористична операція, колегія суддів до уваги не бере, оскільки вони суперечать вищезазначеним нормам. Також колегія суддів звертає увагу на таке.

Як зазначалося вище, абзацом четвертим пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено, що недоїмка визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

За приписами підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

А в силу положень пункту 101.4 цієї ж статті, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

За змістом пункту 2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376, під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти: 1) податковий борг платника податків, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв'язку з недостатністю майна банкрута; 2) податковий борг фізичної особи, яка: визнана в судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку; 3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу; 4) податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такий факт непереборної сили підтверджується: Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України; уповноваженими органами іншої держави, які легалізовані консульськими установами України, - у разі настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території такої держави; рішеннями Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях України, затвердженими Верховною Радою України, або рішеннями Кабінету Міністрів України про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, посухи, пожежі та інших видів стихійного лиха, у тому числі рішеннями щодо визначення окремих місцевостей потерпілими від несприятливих погодних умов, які спричинили втрату врожаю сільськогосподарських культур в обсягах, що перевищують 30 відсотків середнього врожаю за попередні п'ять календарних років; рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад - у випадках, встановлених Кодексом; висновками інших органів, уповноважених згідно із законодавством засвідчувати форс-мажорні обставини; 5) податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Згідно зі статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Таким чином, контролюючий орган приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу за умови надання платником заяви та документів, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків.

Оскільки подання відповідної заяви до контролюючого органу є обовязковою умовою для визнання боргу безнадійним та його списання, а таку заяву позивач не подавав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі № 812/946/17 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі № 812/946/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_3