Справа № 648/1610/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 648/1610/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Бугрименко В.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 16 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання бездіяльності щодо нездійснення перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік, протиправною та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 16 червня 2017 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати невиплаченої частини грошової допомоги до 5 травня.

Листом за № 01-20/К-31 від 18 квітня 2017 року позивачу відмовлено у здійсненні такого перерахунку з тих підстав, що грошову допомогу до 5 травня в розмірі 920,00 грн. йому видано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02 березня 2016 року.

Відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті частини грошової допомоги до 5 травня і стало підставою для звернення з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що розмір нарахованої та виплаченої позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік відповідач визначив на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, обґрунтовуючи власну правову позицію, позивач посилався на положення ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон) в наступній редакції: «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується

разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за

віком».

Колегія суддів зазначає, що дійсно, спершу діяла вказана редакція Закону, яка поновила (набрала) чинність після визнання змін (якими було передбачено, що разова грошова допомога виплачується у розмірах, які визначаються КМУ в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України), внесених Законом України №107-VI від 28 грудня 2007 року неконституційними згідно рішення Конституційного Суду №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Разом з тим, Законом України №79-VIII від 28 грудня 2014 року Бюджетний кодекс України (Розділ VI. ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ) було доповнено пунктом 26, яким установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Наведені норми набрали законної сили з 01 січня 2015 року та станом на час виникнення спірних правовідносин рішенням Конституційного Суду України неконституційними не визнавались, законами не змінювались, а тому були чинними та підлягали застосуванню.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський Суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським Судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що здійснення відповідачем перерахунку, нарахування і виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги згідно норм постанови КМУ від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», є правомірним та таким, що узгоджується з положеннями Бюджетного кодексу України.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні викладеним в адміністративному позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 16 червня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук