Справа № 219/7853/17
Суддя: Любчик О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/7853/17
Провадження № 2-а/219/579/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.17 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В.,

за участю секретаря Дубаніної О.В.,

представника відповідача Костюченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області, в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку призначеного їй довічного грошового утримання судді у відставці; зобов'язати відповідача зарахувати їй до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою навчання у вищих начальних закладах 2 роки 4 місяця 15 днів, строк роботи на посаді стажера та помічника прокурора м. Шахтарська Донецької області, прокурора відділу та заступника начальника відділу прокуратури Донецької області 15 років 5 місяців 25 днів, строк роботи на посаді судді Донецького обласного суду та апеляційного суду Донецької області 21 рік 9 місяців 27 днів; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, з 27.11.2015 року з урахуванням раніше здійснених виплат та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 26.01.1994 по 23.11.2015 вона працювала суддею Донецького обласного суду та апеляційного суду Донецької області. 23.11.2015 на підставі Постанови ВР України №788-VІІІ від 12.11.2015 року її відраховано зі штату апеляційного суду Донецької області у зв'язку із відставкою. На підставі постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2016 року відповідач призначив їй щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді починаючи з 27.11.2015. Не погодившись з даним рішенням відповідача 12.01.2017 ОСОБА_2 звернулась до відповідача з проханням встановити та виплатити довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків. Проте відповідач листом від 23.01.2017 відмовив їй в перерахунку призначеного довічного грошове утримання судді з 80 відсотків на 90 відсотків. Вважає, що відповідач діяв неправомірно при визначенні їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80%, взявши для розрахунку тільки стаж роботи на посаді судді, не зарахувавши половину строку навчання у Ростовському державному університеті за денною формою навчання за спеціальністю «Правознавство», що становить 2 роки 4 місяці 15 днів, час роботи на посаді стажера та помічника прокурора м. Шахтарська, прокурора відділу та заступника начальника відділу прокуратури Донецької області з 01.08.1978 по 25.01.1994, що становить 15 років 05 місяців 25 днів та час роботи на посаді судді Донецького обласного суду та апеляційного суду Донецької області, що становить 21 рік 09 місяців 25 днів. Зазначає, що її загальний стаж для нарахування довічного утримання судді у відставці на час звільнення фактично становить 39 років 08 місяців 07 днів, що дає право на призначення їй щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90, а не 80 відсотків грошового утримання працюючого судді з урахуванням діючого законодавства. Не погодившись з відповіддю відповідача позивач була вимушена звернутись до суду за захистом свої прав і свобод.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання направила заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Костюченко Н.М. позов не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на заперечення, які були надані суду до початку судового засідання.

Відповідач у запереченнях на адміністративний позов зазначив, що з адміністративним позовом не згоден. Щомісячне грошове утримання відповідачу було обчислено відповідно до діючого законодавства. ОСОБА_2 шомісячне грошове утримання судді у відставці розраховано при страховому стажі 41 рік 08 місяців 27 днів, в тому числі на посаді судді - 21 рік 09 місяців 29 днів. Для визначення розміру грошового утримання позивачу враховано лише стаж на посаді судді, що становить 80 відсотків суддівської винагороди, оскільки зарахування іншої роботи до стажу роботи судді не передбачено законодавством.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач на підставі постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2016 розпорядженням 866747 від 16.12.2016, провів позивачу призначення, нарахування і виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням проведених раніше виплат у розмірі 80 відсотків заробітної плати починаючи з 27.11.2015. Вказане не оспорюється сторонами.

При цьому відповідач при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80%, взяв для розрахунку тільки стаж роботи позивача на посаді судді, а саме: 21 рік 09 місяців 29 днів, не зарахувавши до стажу половину строку навчання за денною формою у Ростовському державному університеті 2 роки 4 місяці 15 днів, час роботи позивача на посаді стажера та помічника прокурора м. Шахтарська, прокурора відділу та заступника начальника відділу прокуратури Донецької області з 01.08.1978 по 25.01.1994, що становить 15 років 05 місяців 25 днів. Вказане встановлено з листа відповідача № 8/К-07-01-03 від 23.01.2017.

З копії диплому та додатку до нього, судом встановлено, що ОСОБА_2 з 1973 по 1978 роки навчалась на денній формі у Ростовському ордена Трудового Красного Знамені державному університеті. Спеціальність - правознавство.

З копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 суд встановив, що ОСОБА_2 з 01.08.1978 по 25.01.1994 працювала в органах прокуратури Донецької області. Так, з 01.08.1978 по 31.12.1980 стажером прокуратури м. Шахтарська, помічником прокурора м. Шахтарська, з 31.12.1980 по 25.01.1994 прокурором відділу, заступником начальника відділу прокуратури Донецької області. 26.01.1994 обрана суддею Донецького обласного суду, а з 18.03.2004 обрана на посаду судді апеляційного суду Донецької області. 23.11.2015 відрахована зі штату апеляційного суду Донецької області у зв'язку із поданням заяви про відставку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст.126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Як було зазначено вище, позивач 26.01.1994 обрана суддею Донецького обласного суду, а з 18.03.2004 обрана на посаду судді апеляційного суду Донецької області. У зв'язку із цим суд вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. № 2862-XII в редакції від 24 лютого 1994 р., положення статті 43 передбачали, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пункт 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (редакція до 25.03.2015 року) передбачає, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, роботу на посаді слідчого та прокурора.

Крім того, згідно з пунктом 3.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, чинна на сьогодні норма пп.«з» п.33 «;Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Вищу раду правосуддя» на підставі якої п.34 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» було доповнено абзацом такого змісту «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

22.05.2008 року Конституційний Суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, згідно з яким «…конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод - є їх обмеження. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно раніше закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій громадян, зокрема суддів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів.

Аналіз наведених положень законодавства в контексті встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що у даному випадку до стажу роботи позивачки на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання підлягає зарахуванню час її роботи на посаді прокурора.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що законодавством не передбачено врахування половину строку навчання за денною формою у вищих навчальних закладах та часу роботи на посаді прокурора до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання.

Таким чином, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати половину строку навчання за денною формою у Ростовському державному університеті 2 роки 4 місяці 15 днів, час роботи позивача на посаді стажера та помічника прокурора м. Шахтарська, прокурора відділу та заступника начальника відділу прокуратури Донецької області з 01.08.1978 по 25.01.1994, тобто 15 років 05 місяців 25 днів, що з урахування врахованого відповідачем суддівського стажу 21 рік 09 місяців 29 днів, у загальному розмірі складає понад 30 років та дає право на отримання позивачем щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді судді, з урахуванням збільшення на два відсотки заробітку за кожний повний рік роботи понад 20 років, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді, що не було застосовано відповідачем під час здійснення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Суд звертає увагу на те, що позивач дізналася про порушення її права на отримання довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % грошового утримання судді після отримання від відповідача листа від 23.01.2017, тому перерахунок довічного грошового утримання необхідно здійснити відповідачу з 27.11.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є підставними, законними та обґрунтованими і тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 640 гривень, який підлягає стягненню з Державного бюджету України, оскільки відповідач звільнений від його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 70-72, 86, 159-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у перерахунку призначеного ОСОБА_2 довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою навчання у вищих начальних закладах 2 роки 4 місяця 15 днів, час роботи на посаді стажера та помічника прокурора м. Шахтарська Донецької області, прокурора відділу та заступника начальника відділу прокуратури Донецької області, що становить 15 років 5 місяців 25 днів.

Зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 27 листопада 2015 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлений 05 вересня 2017 року.

Суддя О. . Любчик