Справа № 265/3016/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/3016/17
Провадження №2-а/265/168/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І.Г., за участю секретаря Тулянкіної М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання протиправними дій посадових осіб щодо припинення виплати довічного грошового утримання судді, призначеного за рішенням суду та зобов'язання продовжувати виплати, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (далі - Лівобережне ОУПФУ м.Маріуполя), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії посадових осіб Лівобережного ОУПФУ м.Маріуполя щодо припинення виплати їй довічного грошового утримання судді;

- виплатити заборгованість по довічному грошовому утриманню;

- та зобов'язати продовжувати виплату їй довічного грошового утримання судді.

В обгрунтуванні позовних вимог зазначила, що з 2002 року вона отримувала пенсію за віком. В подальшому на підставі постанови від 15 березня 2016 року Донецького окружного адміністративного суду їй було призначено нарахування і виплату довічного грошового утримання судді. Після початку бойових дій у місті Донецьку з серпня 2014 року вона змушена виїхати за його межі та оселилася у АДРЕСА_1. Тут же з 25 листопада 2014 року вона перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції і отримує довічне грошове утримання судді в Лівобережному районі. Однак з березня 2017 року відповідачем було припинено виплату їй грошового утримання на підставі не підтвердження її місця перебування. У зв'язку з чим, позивач просила суд задовольнити її позовні вимоги.

Позивачка ОСОБА_1 на розгляд справи до суду не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність.

Представник відповідача Бірченко М.С. на розгляд справи до суду не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 25 листопада 2014 року перебуває на обліку в УСЗН Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради як особа, переміщена з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції з міста Донецька в місто Маріуполь (а.с.10).

ОСОБА_1 на підставі постанови від 15 березня 2016 року Донецького окружного адміністративного суду призначено нарахування і виплату довічного грошового утримання судді, яке вона отримувала в Лівобережному ОУПФУ (а.с.11-19).

З березня 2017 року виплата грошового утримання позивачу була призупинена, зазначена обставина неспростована відповідачем.

Водночас, як вбачається з витягу протоколу засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 30 від 05.05.2017 року ОСОБА_1 відновлено виплату соціальних виплат.

Як свідчать протокол від 31 серпня 2017 року індивідуального перерахунку виплат ОСОБА_1 та протокол розрахунку податку на доходи фізичних осіб і військового збору від 31 серпня 2017 року № 66, позивачу нараховано грошове утримання судді за період з березня по вересень 2017 року включно, проте його виплата буде здійснена основним способом в плановий період в 10 місяці 2017 року.

З довідки Лівобережного ОУПФУ від 30 серпня 2017 року вбачається, що виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року буде здійснено в жовтні 2017 року разом з поточним розміром пенсії.

За статтею 8 Конституції України саме вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-УІІ «Про забезпечення прав і сповоб внутрішньо переміщених осіб.

Відповіднодо ст.7 вказаного Закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-УІ (далі -Закон № 1058-УІ).

Ні Закон № 1058-УІ, ні будь-який інший Закон України з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій.

Частиною першою ст.49 Закону № 1058-УІ встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Рішення Лівобережного ОУПФУ м. Маріуполя про припинення з березня 2017 року виплати довічного грошового утримання позивачу ОСОБА_1 відповідачем суду не надано.

Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач не приймаючи жодного рішення, з березня 2017 року безпідставно припинив виплату довічного грошового утримання судді Єгоровій О.І., доказів наявності судового рішення про припинення такої виплати сторонами суду також не надано.

Оцінюючи спірні правовідносини суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та рівні перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

В даному випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для неї на відміну від інших громадян України певні перешкоди в отриманні довічного грошового утримання та потребує додаткових дій не передбачених Законами України, зокрема, ідентифікації особи, підтвердження довідки переселенця.

Згідно статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі -ЄСПЛ).

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 р., право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що щомісячне грошове утримання судді є виплатою довічною та постійною, при розгляді справи встановлено протиправність дій відповідача щодо зупинення його виплати, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Лівобережного ОУПФУ в частині визнання протиправним дій посадових осіб щодо припинення виплати їй довічного грошового утримання судді та виплату такого утримання.

Не впливають на висновки суду надані відповідачем протокол засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 05 травня 2017 року, а також відповідні протоколи перерахунку виплат ОСОБА_1 та розрахунку податків, оскільки зупинення виплати довічного грошового утримання позивачу здійснено без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав для його зупинення.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання продовжувати виплату їй довічного грошового утримання судді, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки заявлені до суду за відсутності порушених прав позивача, тобто на майбутнє.

В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень 00 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10,11,159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області про визнання протиправними дій посадових осіб щодо припинення виплати довічного грошового утримання судді, призначеного за рішенням суду та зобов'язання продовжувати виплати, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії посадових осіб Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо припинення з березня 2017 року виплати ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по довічному грошовому утриманню.

В іншій частині задоволення позовної заяви, відмовити.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Мельник І.Г.