Справа № 509/3106/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 р. Справа № 509/3106/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Кочко В.К.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення,-

встановиЛА:

Позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року заяву представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено частково. Зупинено дію рішення Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 06.06.2017 року „Про добровільне обєднання територіальних громад.

Не погодившись з Ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району від 06.06.2017 року «Про добровільне обєднання територіальних громад»; також заборони Сухолиманській сільській та Таїровській селищній раді вчиняти будь-які дії направлені на виконання оскаржуваного рішення Сухолиманської сільської ради №392-VІІ від 06 червня 2017 року «Про добровільне обєднання територіальних громад».

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо є очевидними ознаки протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Підставами для забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням доказів, що долучені до клопотання для його обґрунтування, керуючись законом.

Із аналізу ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідні підстави, згідно п. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у клопотанні особи щодо забезпечення позову.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх тверджень, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06 березня 2008 року застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов'язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та не впливати на права, свободи та інтереси інших осіб.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначив, що ознаки неправомірності оскаржуваного рішення є очевидними та невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком відновлення порушених прав позивача та територіальної громади в цілому.

Однак, проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що твердження позивача про очевидну протиправність рішення неможливо підтвердити в межах розгляду поданого клопотання.

Щодо наявності інших підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, то в матеріалах справи відсутні будь-які докази очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, колегія судів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв Ухвалу від 15 серпня 2017 року із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України).

Керуючись ст.ст. 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року по справі № 509/3106/17, - скасувати та постановити у справі нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3