Справа № 803/562/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8590/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Затолочного В.С.

суддів: Костіва М.В., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Чигер І.І.,

представника позивача Понедільника І.А.,

представника відповідача Кушнір Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 803/562/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Оіл» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В C Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс ОІЛ» (далі - Позивач, ТзОВ «Ресурс Оіл») звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.02.2017 № та № .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив Відповідач, покликаючись на те, що постанова Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що сплачені товариством кошти в рахунок погашення грошового зобов'язання з акцизного податку за листопад 2016 року в розмірі 673060,80 грн. та 165314,00 грн. в державний бюджет надійшли 04 січня 2017 року, а отже, ТзОВ «Ресурс ОІЛ» було прострочено виконання такого грошового зобов'язання на 5 календарних днів. У зв'язку з порушенням Позивачем правил сплати (перерахування) податків відповідно до вимог статті 126 ПК України платника правомірно притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10% від суми сплаченого грошового зобов'язання із затримкою.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який наполягав на задоволені апеляційної скарги, та представника Позивача, який проти задоволення апеляційної скарг заперечував, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТзОВ «Ресурс Оіл» 25.05.2015 зареєстроване як суб'єкт господарювання, місцезнаходженням якого значиться: 43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, будинок 3, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

20.12.2016 ТзОВ «Ресурс Оіл» подало до Луцької ОДПІ у Волинській області електронну декларацію акцизного податку за листопад 2016 року, яку контролюючим органом було прийнято і зареєстровано. Згідно з вказаною декларацією сума акцизного податку за звітний період становить 702529,00 грн. На підставі платіжних доручень від 30.12.2016 №№ 18, 21, 851 товариство сплатило акцизний податок всього в сумі 702529,00 грн. Водночас до Луцької ОДПІ (Луцький район) у Волинській області позивач 20.12.2016 року подав електронну декларацію акцизного податку за листопад 2016 року, яку контролюючим органом було прийнято і зареєстровано. Згідно з вказаною декларацією сума акцизного податку за звітний період становить 165314,00 грн. На підставі платіжного доручення від 30.12.2016 № 19 Позивач сплатив акцизний податок всього в сумі 165314,00 грн..

Луцькою ОДПІ проведено камеральну перевірку своєчасності сплати акцизного податку за листопад 2016 року ТзОВ «Ресурс Оіл», за результатами якої складено акт від 16.01.2017 № 67/40.1/39805519.

За висновками акту перевірки Відповідачем встановлені наступні порушення ТзОВ «Ресурс Оіл»: п. 57.1 статті 57, п. 222.3 статті 222 Податкового кодексу України (далі - ПК України) несвоєчасно сплачено акцизний податок в сумі 838374,82 грн. (м.Луцьк - 673060,82 грн., Луцький р-н - 165314,00 грн.) за листопад 2016 року.

На вказаний акт ТзОВ «Ресурс Оіл» надало заперечення від 27.07.2017 № 9 до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області. Листом ГУ ДФС у Волинській області від 08.02.2017 № 801/10/03-20-40-01-23 повідомило про розгляд заперечення та вказало, що обставини наведені в запереченні не спростовують висновків на акт від 16.01.2017 № 67/40.1/39805519, як наслідок висновки перевіряючих щодо порушень, зазначених в акті перевірки, є законні, об'єктивні та обґрунтовані.

09.02.2017 ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення № та № , яким ТзОВ «Ресурс Оіл» зобов'язано сплатити штраф в розмірі 67306,08 грн. та 16531,40 грн. відповідно (10%) за затримку на 5 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з акцизного податку.

Позивач, не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржив 23.02.2017 останні в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Проте, рішенням даного органу про результати розгляду скарги від 20.04.2017 № 8340/6/99-99-11-03-01-25 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо під ставності позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення цих відносин).

Згідно з пп. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Відповідно до пп. 203.1, 203.2 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Таким чином, податкову декларацію з акцизного податку за листопад 2016 року позивачем подано у строк, встановлений нормами ПК України - до 20 грудня 2016 року. При цьому граничним строком сплати грошового зобов'язання з акцизного податку за листопад 2016 року є 30 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 129.6 ст. 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Приписами п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

З матеріалів справи встановлено, що Позивачем сплачено акцизний податок за листопад 2016 року всього в сумі 702529,00 грн. відповідно до розрахункових документів - платіжних доручень від 30.12.2016 №№ 18, 21, 851, на підставі яких позивач сплатив акцизний податок за листопад 2016 року всього в сумі 702529,00 грн. Вищевказані платіжні доручення надійшли на виконання до банку 30.12.2016 року.

Крім того, платіжне доручення від 30.12.2016 № 19, на підставі якого позивач сплатив акцизний податок за листопад 2016 року в сумі 165314,00 грн., надійшло на виконання до банку 30.12.2016 року.

Апеляційним судом встановлено, що Позивач здійснював сплату податкових зобов'язань через систему дистанційного обслуговування «Інтернет-Клієнт-Банк» на підставі укладеного із ПАТ «Державний ощадний банк України» договору від 27.10.2016 № 320.

Щодо часу надходження в Банк електронних розрахункових документів ТзОВ «Ресурс Оіл» встановлено, що вищевказані документи надійшли за допомогою Системи «Інтернет-Клієнт-банк», а саме: платіжні доручення від 30 грудня 2016 року № 18 на суму 670574,82 грн., № 19 на суму 165314,00 грн., № 21 на суму 2486,00 грн. зі сплати сум податкового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі за листопад 2016 року по м. Луцьку та Луцькому районі випливає, що вище перераховані платіжні документи останнім отримані від позивача 30 грудня 2016 року о 12 год. 52 хв., тобто в операційний час.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до переконання в тому, що висновки контролюючого органу щодо несвоєчаснсті сплати Позивачем суми грошового зобов'язання з акцизного податку є хибним та безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Тому апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 803/562/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді М. В. Костів
З. М. Матковська

Повний текст складено 12.09.2017