Справа № 185/4140/17 92-а/185/282/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

"07" вересня 2017 р. справа № 185/4140/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі №185/4140/17

за позовом ОСОБА_1

до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження військової служби в особливий період з 22 липня 2014 року по 20 березня 2015 року для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України під час призначення пенсії за заявою від 18.04.2016 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період мобілізації на військову службу з 22 квітня 2014 року по 23 березня 2015 року до спеціального стажу та пільгового стажу в потрійному розмірі, що складає 2 роки 9 місяців 7 днів, що дає право на пільгову пенсію;

- призначити позивачу пенсію з часу звернення з заявою про призначення пенсії відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня звернення, з 18.04.2016 року.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року позов задоволено, а саме:

- визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження військової служби в особливий період з 22 липня 2014 року по 20 березня 2015 року для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язано відповідача зарахувати позивачу період мобілізації на військову службу з 22 квітня 2014 року по 23 березня 2015 року до спеціального стажу та пільгового стажу в потрійному розмірі;

- зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з моменту звернення з заявою про призначення пенсії - з 18 квітня 2017 року.

Постанова мотивована тим, що чинним законодавством передбачено зарахування строку перебування позивача на військовій службі в особливий період в кратному обчисленні до страхового стажу, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач, зокрема, зазначив, що нормами чинного пенсійного законодавства не передбачено зарахування до пільгового стажу в кратному обчисленні часу проходження особами військової служби в особливий період і визначенні права на пенсію за нормами абз.6 п.3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно довідки № 3156 від 29.03.2017 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , в період з 22.07.2014 року по 12.12.2014 року та з 18.12.2014 року по 20.03.2015 року позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.

Період мобілізації з 22.07.2014 року по 12.12.2014 року, з 18.12.2014 року по 20.03.2015 року зарахувати до пільгового стажу в потрійному розмірі немає законних підстав, але цей період зараховано до пільгового стажу на загальних підставах, визначених законодавством. Цей період було зараховано позивачу до пільгового стажу на підземних роботах за ст.14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Згідно наданих документів пільговий стаж ОСОБА_1 на підземних роботах за ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення складає 23 роки 3 місяці 9 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Посилання позивача на наказ Міністерства оборони України від 14.08.2014 р. № 530 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" є необґрунтованим, оскільки цей нормативно-правовий акт застосовується при призначенні пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і не може бути застосований у правовідносинах, які виникли між позивачем та управлінням.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач 18 квітня 2017 року звернувся до відповідача із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви позивачем було надано: посвідчення "Учасник бойових дій", яке видано управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 серії АБ №447234 від 21.05.2015 року; довідку, видану Павлоградським ОМВК №4/437 від 25.03.2015р., про те, що позивач був призваний з 02.04.2014 року на військову службу до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року №15/2015 "Про часткову мобілізацію" наказом командира військової частини пп НОМЕР_1 від 23.03.2015р. №70; довідку №3156 від 29.03.2017 року, видану військовою частиною НОМЕР_1 , відповідно до якої в період з 22.07.2014 року по 12.12.2014 року та з 18.12.2014 року по 20.03.2015 рік позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.

Листом від 26.04.2017 року за вих. №6336/05/18 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах. Відмова мотивована тим, що період з 22.07.2014 року по 12.12.2014 року та з 18.12.2014 року по 20.03.2015 рік зарахований до стажу роботи згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пільговий стаж позивача на підземних роботах за ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" складає 23 роки 3 місяці 9 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову з тих підстав, що:

- згідно з розрахунком стажу, позивачу зараховано до пільгового стажу 11 місяців 23 дні участі в антитерористичній операції. Вказаний строк не було зараховано до страхового стажу в кратному розмірі;

- стаття 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям;

- пунктом 2.3 розділу 2 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/2607, передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Колегія суддів не поширюється з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з тим, що відповідачем не було зараховано період проходження позивачем військової служби з 02 квітня 2014 року по 23 березня 2015 року до пільгового стажу, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з розрахунку - один місяць служби за три.

Статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/2607, передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

З матеріалів справи вбачається, що позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в період з 22.07.2014 року по 12.12.2014 року та з 18.12.2014 року по 20.03.2015 рік, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 №3156 від 29.03.2017 року. Отже, в цей період позивач приймав участь у бойових діях у складі діючої армії, тому доводи відповідача, що дія наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. на нього не поширюється є помилковими.

Таким чином, відповідно до наведених норм можна дійти висновку, що саме вказаний період підлягає зарахуванню - один місяць служби за три до стажу, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Проте, правові підстави зарахування строку військової служби позивача в особливий період з 02.04.2014 року по 21.07.2014 року - один місяць служби за три до стажу, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як просить позивач в позові, відсутні, оскільки в цей період позивач не приймав безпосередньої участі в антитерористичній операції. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" цей період підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню саме в частині зарахування періоду участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 22 липня 2014 року по 12 грудня 2014 року, з 18 грудня 2014 року по 20 березня 2015 року - один місяць служби за три до стажу, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". В іншій частині позовні вимоги позивача щодо зарахування періоду військової служби в кратному розмірі є необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити призначення пенсії відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", колегія суддів зазначає, що суб`єктом владних повноважень, що здійснює перевірку правильності оформлення наданих позивачем документів та перевірку достовірності наведених в них відомостей, призначення пенсії є саме відповідач. Отже, позовна вимога позивача щодо призначення пенсії задоволенню не підлягає, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов`язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що рішення відповідача, викладене в листі від 26.04.2017 року за вих. №6336/05/18, про відмову позивачу у призначенні пенсії не відповідає вимогам щодо його обґрунтованості, що є підставою для його скасування. Належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладене в листі від 26.04.2017 року за вих. №6336/05/18, про відмову позивачу у призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.04.2017 року. В іншій частині позову слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст.196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі №185/4140/17 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, викладене в листі від 26.04.2017 року за вих. №6336/05/18, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Павлоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 період участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 22 липня 2014 року по 12 грудня 2014 року, з 18 грудня 2014 року по 20 березня 2015 року - один місяць служби за три до стажу, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Павлоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2017 року.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко