Справа № 826/15546/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 серпня 2017 року № 826/15546/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерціний банк "Даніель"
доНаціональної комісії з цінних паперів та фондового ринку
провизнання незаконними дій та скасування постанови ,
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Даніель" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними дій скасування постанови.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 позов задоволено частково, а саме: скасовано постанову від 31.07.2014 № 463-ЦВ-УП-ДУ про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19072016 касаційну скаргу державної Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду мста Києва від 23.10.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2016 року справу прийнято до провадження суддею Іщуком І.О.

В порядку, встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа 826/15546/14, справу розподілено між суддями повторно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.07.2017 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд за письмовим клопотанням представника позивача ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 27.06.2014 року порушено провадження справи про правопорушення на ринку цінних паперів відносно ПАТ «КБ «Даніель».

Відповідачем 10.07.2014 року складено Акт про правопорушення на ринку цінних паперів № 427/ЦА-УП-ДУ (надалі - Акт).

Відповідно до змісту Акту, ПАТ «КБ «Даніель», в супереч вимогам п. 14 розділу IV Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - депозитарної діяльності та клірингової діяльності, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 21.05.2013 року №862, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.06.2013 року за №897/23429 (надалі - Ліцензійні умови), надано не повний обсяг документів.

Постановою від 16.07.2014 року розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні позивача призначено на 31.07.2014року.

Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №463-ЦА-УП-ДУ від 31 липня 2014 року за подання не в повному обсязі інформації застосовано у відношенні Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель" санкцію у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач вважає Постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів протиправною, такою, що суперечить нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. Також позивачем вказується на протиправність дій члена комісії НКЦПФР Воропаєва Є.Ю. при винесенні оскаржуваної постанови.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково, скасовано постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 31 липня 2014 року № 463-ЦА-УП-ДУ про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, в решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.07.2016 року скасовано Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.14 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.15 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд, Вищим адміністративним судом України зазначено, що судами не досліджено фактичних обставин справи та не надано оцінки оскаржуваного рішення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про безпідставність позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Організаційно-правова діяльність Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку регулюється комплексом нормативних документів, основними з яких є Закон України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні від 30.10.1996 року зі змінами та доповненнями.

Відповідно до Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є державним органом, підпорядкованим Президенту України і підзвітним Верховній Раді України, що здійснює державне регулювання на ринку цінних паперів шляхом здійснення комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних. До системи цього органу входять Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (далі по тексту - Комісія), її центральний апарат і територіальні органи.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні (далі по тексту - Закон) Комісія здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи. Комісія може делегувати надані їй повноваження центральному апарату і територіальним органам шляхом прийняття відповідного рішення в установленому порядку.

Одним із основних завдань Комісії, згідно ст. 7 Закону, є здійснення державного регулювання та контролю за випуском та обігом цінних паперів, захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Відповідно до п.5 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб санкції, зокрема: у разі порушення законодавства про цінні папери, нормативних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження, зупиняти на термін до одного року розміщення (продаж) та обіг цінних паперів того чи іншого емітента, дію ліцензій, виданих Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, анулювати дію таких ліцензій.

Згідно п.10 ст.8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» - надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.8 ст.11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за: невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів - у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.12 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка виявила факт вчинення юридичною особою правопорушення на ринку цінних паперів, складає акт, який разом з письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов'язаними з таким правопорушенням документами протягом п'яти робочих днів подає уповноваженій особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів.

Санкції застосовуються Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, членом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, уповноваженими Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадовими особами після розгляду документів, що підтверджують факт правопорушення.

Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.

Юридична особа може бути притягнута до відповідальності за вчинення правопорушення на ринку цінних паперів не пізніше трьох років з дня його вчинення незалежно від санкції.

Виходячи з системного аналізу правових норм, суд приходить до висновку про те, що уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку наділена повноваженнями щодо прийняття рішення про застосування санкцій (постанови).

З огляду на викладене, позовна вимога щодо визнання протиправними дій уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, члена комісії - Воропаєва Є.Ю. щодо винесення постанови №463-ЦА-УП-ДУ від 31.07.2014р. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Щодо правомірності Постанови №463-ЦА-УП-ДУ від 31.07.2014р., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14 розділу IV Ліцензійних умов, ліцензіат зобов'язаний щороку до 01 лютого подавати до Комісії, станом на 01 січня поточного року такі документи :

- довідку про асоційованих осіб фізичної особи - власника з істотною участю у заявника;

- довідку про юридичних осіб, у яких фізична особа - власник з істотною участю у заявника (ліцензіата) є керівником та/або контролером;

- довідку щодо структури власності заявника (ліцензіата) та власників з істотною участю в ньому з доданням схематичного зображення такої структури.

Як вбачається з наявних матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем на виконання вказаної норми, листом від 31.01.2014 року №1-08-390, направлено до Комісії пакет документів.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, до пакету документів позивачем не надано схематичного зображення структури власності заявника та власників з істотною участю у ньому.

Не надання до Комісії схематичного зображення структури власності заявника та власників з істотною участю у ньому позивачем не заперечується, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно встановлено допущення ліцензіатом Ліцензійних умов.

Крім того, лист від 31.01.2014 року, від імені товариства підписано Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Даніель» Ожго Є.В., однак документу, що уповноважує вказану особу підписувати документи від імені товариства не надано.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем вказується, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа, на виконання своїх повноважень, діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів) інших документів від імені банку, тому надавити документ, що підтверджує повноваження Уповноваженої особи фонду не потрібно.

Такі доводи позивача безпідставні, оскільки вказана норма не передбачає надання Уповноваженій особі фонду довіреності від Банку під час здійснення своїх повноваження на час введення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Однак, підтвердження призначення працівника Фонду на здійснення тимчасової адміністрації є обов'язковим.

З огляду на викладені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку правомірно встановлено допущення позивачем порушень законодавства у сфері цінних паперів та ринкових послуг.

Як вбачається із змісту заявленого позову, в обґрунтування позовних вимог позивачем вказується на відсутність у відповідача прав на застосування до товариства штрафних санкції, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Фонду Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель".

Суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на наступне.

Постановою Правління Національного Банку України від 16 січня 2014 року №14 Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Даніель" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, тому виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 січня 2014 року прийнято рішення №1 про здійснення тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду Ожга Євгенія Вікторовича на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель".

Частиною першою статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Також частиною третьою статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Разом з тим, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що штрафні санкції до позивача застосовано на підставі п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" у зв'язку із подання не в повному обсязі інформації до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

З аналізу наведених фактичних обставин вбачається, що оскаржуваним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції за допущення порушень законодавства на ринку цінних паперів, тоді як обмеження, встановлені статтями 36 та 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», стосуються виключно зобов'язань Банку із сплати узгоджених зобов'язань, тому не поширюються на дані правовідносини.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. (ч.1) В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. (ч.2) Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи. (ч.3) Суд може збирати докази з власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС України).

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають задоволенню .

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Клименчук