Справа № 818/332/17
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2017 р. Справа №818/332/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - ОСОБА_1
представнків відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3
представника 3-ї особи - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/332/17
за позовом Приватного акціонерного товариства "Монделіс Україна"
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
третя особа на боці відповідача - ОСОБА_5 ОДПІ
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство «Монделіс Україна» (далі позивач, ПрАТ «Монделіс Україна» звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить:
- Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі Відповідач) щодо невідображення в інтегрованій картці Позивача суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств ПрАТ «Монделіс Україна» у розмірі 158 329 720,96 грн. (сто пятдесят вісім мільйонів триста двадцять дев'ять тисяч сімсот двадцять гривень дев'яносто шість копійок) станом на 28.12.2016 р. на підставі заяви Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» від 28.12.2016 р. за вихідним № 2745;
- Визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо нескладення висновку про повернення ПрАТ «Монделіс Україна» суми надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток підприємств в розмірі 78 329 720,00 гривень (сімдесят вісім мільйонів триста двадцять дев'ять тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок) на підставі заяви Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» від 28.12.2016 р. за вихідним № 2745;
- Зобов'язати Відповідача відобразити в інтегрованій картці платника за податком на прибуток підприємств інформацію про суму надміру сплачених грошових зобовязань Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» у розмірі 158 329 720,96 грн. (сто п'ятдесят вісім мільйонів триста двадцять дев'ять тисяч сімсот двадцять гривень дев'яносто шість копійок), наявної станом на 28.12.2016 р.;
- Зобовязати Відповідача подати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 78 329 720,00 гривень (сімдесят вісім мільйонів триста двадцять девять тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок) на поточний рахунок Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» в Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у звязку з авансовою сплатою ПрАТ «Монделіс Україна» податку на прибуток протягом 2013 - 2015 років, у Позивача є надмірна сплата такого податку. Загальна сума надмірної сплати з податку на прибуток, як зазначає позивач, складає 158 329 720,96 грн.
Заявою від 28.12.2016 року № 2745 Позивач звернувся до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби із вимогами про відображення повної суми надмірної сплати з податку на прибуток у розмірі 158 329 720,96 грн. в інтегрованій картці платника податків та про повернення частини суми у розмірі 78 329 720,00 грн. на розрахунковий рахунок Позивача. При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що ним в заяві від 28.12.2016р. було надано повну інформацію щодо причин формування надмірної сплати та її документального підтвердження. Однак, Позивач не отримав коштів на власний рахунок, а отримав ОСОБА_6 від 13.01.2017 року №2330/10/28-10-41-02-12, яким Відповідач повідомив про відмову відобразити в інтегрованій картці повну суму наявної у Позивача надмірної сплати та повернути її частину на рахунок Позивача в банку.
Позивач вважає, що бездіяльність Відповідача щодо неналежного обліку переплати Позивача та невиконання його заяви про повернення коштів є протиправними. У зв'язку з цим, Позивач звертається до суду із даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.
Представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що вимоги позивача вважають безпідставними, у повному обсязі підтримали позицію викладену у письмовому запереченні (а.с.213-215, ІІ том, а.с.1-2, ІУ том). Так, відповідач зазначає, що Позивач листом від 28.12.2016 № 2745 звернувся до Офісу ВПП ДФС з клопотанням про повернення на його поточний рахунок грошових коштів в розмірі 78329780 грн. та про залишення для погашення майбутніх грошових зобов'язань Позивача суми в розмірі 80000000,96 грн. Тобто, у своїй Заяві Позивач просив Відповідача вирішити питання щодо грошових коштів у загальному розмірі 158 329 780,96 грн. (78 329 780 + 80 000 000,96). Але, відповідач просить суд врахувати, що станом на 12.01.2017 в інтегрованій картці Позивача з податку на прибуток обліковувалася переплати в розмірі лише 97532762,39 грн., а не 158329780,96 грн., як заявляв Позивач. Таким чином, Позивач у своїй Заяві розпорядився про вирішення долі переплати в сумі 158 329 780,96 грн., при тому що в ІКП сума переплати становила лише 97 532 762,39 грн. У зв'язку з тим, що Позивач у Заяві просив вирішити питання щодо розпорядження коштами в розмірі 158329780,96 грн., а в ІКП Позивача переплата становить меншу суму (97532762,39грн.). Відповідач листом від 13.01.2017 №2330/10/28-10-41-02-12 запропонував Позивачу визначити суму та напрямок перерахування зайво сплачених коштів з податку на прибуток в межах наявної суми переплати, а саме 97 532 762,39 грн. Відповідач надав саме таку відповідь, тому що Офіс ВПП ДФС не має повноважень самостійно вирішувати питання щодо того, яку частину з наявної переплати повертати Позивачу, а яку частину з наявної переплати залишати в рахунок майбутніх платежів. Саме тому, Відповідач листом від 13.01.2017 запропонував вирішити це питання Позивачу.
Тобто, Відповідач не відмовляв Позивачу у поверненні переплати на його поточний рахунок, а лише запропонував Позивачу вирішити, яку частину переплати повернути йому на поточний рахунок, а яку частину переплати залишити в рахунок майбутніх платежів, з урахуванням того факту, що сума переплати становить 97532762,39 грн., а не 158 329 780,96 грн.
Отже, відповідач просить суд врахувати, що твердження Позивача про відмову йому Офісом ВПП ДФС у поверненні переплати на його поточний рахунок не відповідає фактичним обставинам справи. Права Позивача щодо повернення переплати на його рахунок не були порушенні, тому що Відповідач не відмовлявся повертати цю переплату.
ОСОБА_6, вимоги Позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Офісу ВПП ДФС щодо складання висновку про повернення ГІрАТ «Монделіс Україна» суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та в частині зобов'язання Відповідача подати ГУ ДКС України у Сумській області висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на прибуток підприємс тв в сумі 78 329 720 грн., на переконання відповідача, не підлягають задоволенню з огляду на те, що в даному випадку права Позивача не порушені, адже Відповідач не відмовляв Позивачу у поверненні переплати, а лише запропонував Позивачу вирішити питання щодо конкретизації сум. які підлягають поверненню, а які підлягають залишенню в рахунок майбутніх платежів.
При цьому, відповідач звертає увагу суду на те, що починаючи з 31.12.2016р. переплата в розмірі 97532762,39 грн. зменшилась, а саме: таном на 19.02.2017р. 23436055 грн. (за результатами подання податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік); станом на 19.05.2017р. 17 295 297 грн. (І квартал 2017 року). Враховуючи викладене, станом на 30.06.2017р. згідно КП у ПрАТ «Монделіс Україна» обліковується переплата в розмірі 56 801410,39 грн.. Тобто, відповідач вже частково скористався своєю переплатою в розмірі 40731352 грн. в рахунок сплати самостійно задекларованих податкових зобовязань з податку на прибуток.
Щодо вимог Позивача про відображення в інтегрованій картці платника з податку па прибуток підприємств інформації про суму надміру сплачених грошових зобовязань ПрАТ «Монделіс Україна» у розмірі 158 329 720,96 грн. відповідач просить суд врахувати наступне:
- у позовній заяві зазначено, що сума нарахованого податку, що за результатами декларування за 2013 рік мала бута сплачена за місцезнаходженням Позивача, становить 135 168 237 грн. За місцезнаходженням Позивача було сплачено 142728130 грн. Щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств, Таким чином, в 2013 році у Позивача виникла переплата в розмірі 7 559 893 грн. (142 728 130 - 135 168 237).
По викладеним обставинам спір між сторонами відсутній.
У 2013 році позивач сплатив 53 693 913грн. авансових внесків при виплаті дивідендів. Позивач на цій підставі вважає, що в 2013 році сума його надмірно сплачених грошових зобовязань становить 61 253 806 грн. (7 559 893 + 53 693 913).
Відповідач не погоджується з такою позицією позивача та просив суд врахувати, що податковим законодавством встановлено, що надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику. Отже, авансові внески при виплаті дивідендів (53 693 913 грн.) є надміру сплаченими сумами грошового зобов'язання, лише в тому разі, якщо такі суми підлягають поверненню платнику (ті. 43.1 ст. 43 ПК України). Якщо ж сума авансових внесків при виплаті дивідендів (53 693 913 грн.) не підлягає поверненню платнику, то така сума не є надміру сплаченим грошовим зобов'язанням (п.43.1 ст. 43 ПК України).
53 693 913 грн. - сума авансових внесків при виплаті дивідендів, на переконання відповідача, не підлягає поверненню платнику. При цьому, відповідач посилається на норми пп. 153.3.3 та пп.153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПК України (в редакції 2013 року), відповідно до яких «у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.
Отже, сума авансових внесків при виплаті дивідендів переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а не підлягає поверненню платнику, як надміру сплачене грошове зобов'язання. Тобто, податковим законодавством не передбачено повернення платнику авансових внесків при виплаті дивідендів.
ОСОБА_6, відповідач вважає, що сума переплати Позивача, що виникла у 2013 році, та підлягає поверненню як надмірно сплачена сума грошових зобовязань становить 7 559 893 грн., а не 61 253 806 грн. (7 559 893 + 53 693 913), як зазначає Позивач, тому що сума авансових внесків при виплаті дивідендів у розмірі 53 693 913 грн. переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, та не підлягає поверненню платнику, як надміру сплачене грошове зобов'язання, у відповідності до пп. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПК України.
Оскільки авансові внески при виплаті дивідендів у розмірі 53 693 913 грн. не є надміру сплаченим грошовим зобов'язанням (п. 43.1 ст. 43 ПК України), ця сума не підлягає відображенню в інтегрованій картці платника.
В судовому засіданні представники відповідача просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.
23.03.2017р. до суду відповідачем було подано письмове клопотання (а.с.141-142, ІІ том) про залучення в якості третьої особи на боці відповідача ОСОБА_5 ОДПІ. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач посилався на те, що позивачем у позовній заяві зазначається, що розмір надміру сплачених грошових зобовязань за результатами декларування 2013 року склав 61253806грн.; за результатами 2014 року - 106 865 618,02 грн.; за результатами 2015 року - 183 454 581,96 грн. Разом з тим, коли Позивач перейшов на облік до Офісу великих платників податків ДФС (01.01.2016) в
отриманій з попереднього місця обліку Позивача інтегрованій картці платника (ІКП) з
податку на прибуток станом на 01.01.2016 обліковувалось переплата а розмірі 12753823,39 .грн., а не 183 454 581,96 грн., як зазначає Позивач у позовній заяві. Попереднім місцем обліку Позивача була ОСОБА_5 ОДПІ ГУ ДФС. Таким чином, згідно даних Позивача на кінець 2015 року у нього була переплата з податку на прибуток в розмірі 183454 581,96 грн., а згідно даних ІКП, переданих від ОСОБА_5 ОДПІ ГУ ДФС до Офісу ВПП ДФС - переплата становила 12 753 823,39 грн. На підтвердження даного твердження відповідачем було надано витяг з інтегрованої картки ПрАТ «Монделіс Україна» станом на 31.12.2015, 31.01.2016 та інші дати за 2016 рік. (а.с.142, ІІ том).
Враховуючи вищезазначені обставини судом було залучено в якості третьої особи ОСОБА_5 ОДПІ на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
В судовому засіданні представник третьої особи зазначила, що вимоги позивача вважає безпідставними, підтримала позицію ОСОБА_5 ОДПІ викладену у письмових поясненнях (а.с.144-145, ІІІ том). Так, у письмових поясненнях ОСОБА_5 ОДПІ зазначає, що ПрАТ «Монделіс Україна» до 31.12.2015р. перебував на обліку в ОСОБА_5 ОДПІ ГУ ДФС. З 01.01.2016р. Позивач перейшов на облік до Офісу великих платників податків ДФС. 28.02.2014 року позивачем було подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік (вх.№: НОМЕР_1 від 2802.2014 року) до ОСОБА_5 ОДПІ відповідно до якої податок на прибуток за звітний податковий період (р. 14) становить - 61 253 806 грн., тоді як сума відображена в КОР платника по даній декларації становить - 7 559 893 грн. (різниця становить 53 693 913 грн.). Стосовно невідповідності сум зазначених в КОР платника ОСОБА_5 ОДПІ повідомляє , що відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей подання декларацій з податку на прибуток та сплати податку в 2013 році, затвердженої Наказом від 21.12.2012 №1171 зазначено, що суми авансових внесків з податку па прибуток при виплаті дивідендів зменшують податкові зобов'язання з податку на прибуток у декларації за 201 3 рік.
Отже, з урахуванням приписів п.п. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України та зважаючи на позицію Міндоходів України викладену в листі від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-03-02-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік» позивача було повідомлено, що з метою дотримання вимог пп.153.3.4 ПКУ щодо зменшення податкових зобовязань з податку на прибуток на суму сплаченого авансового внеску при виплаті дивідендів розрахунок суми такого внеску буде перевірятись в автоматичному режимі та відображатись в ІКП з урахуванням наступного алгоритму:
р.11 (декларації з податку на прибуток, затверджена наказом Мінфіну України від 28.09.2011 №1213) + р.12+ сума податку на прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами - (р.13.1 + р.13.2 + р.13.6 + р.13.7 Додатка ЗП до р.13)).
Таким чином, внаслідок приведення програмного забезпечення у відповідність до листа Міндоходів України від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-03-02-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік», сума податку на прибуток, яка підлягає нарахуванню в картці особового рахунку 11023300 „Авансові внески з податку на прибуток, створених за участю іноземних інвесторів, згідно поданої декларації з податку на прибуток за 2013 рік за № НОМЕР_1 від 28.02.2014 року становить - 7 559 893,00 грн. (р. 11 Декларації 139 425 723 грн. + р. 12 Декларації 0 грн. - (р.13.1 Додатка ЗП 51 076 грн. + р.13.2 Додатка ЗП 4 206 410 грн.+ р.13.7 Додатка ЗП 142 728 130 грн.).
Сума нарахованого авансового внеску у звязку з виплатою дивідендів в сумі 53693913 грн. у відповідності до пп. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України, на переконання 3-ї особи, повинна бути врахована у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду.
Станом на 31.12.2015 року в ІКП 11020300 «Податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів» обліковується переплата в сумі 12 753 823,39 грн.
В судовому засіданні представник 3-ї особи зазначила, що вимоги позивача вважає необґрунтованими.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, судом встановлено наступне:
Як свідчить з матеріалів справи ПрАТ «Монделіс Україна» в період до 31.12.2015р. перебував на обліку в ОСОБА_5 ОДПІ ГУ ДФС.
З 01.01.2016р. Позивач перейшов на облік до Офісу великих платників податків ДФС.
Так, з період перебування позивача на обліку в ОСОБА_5 ОДПІ (2013 2015 роки) в декларації позивача відбулася наступна зміна показників:
ОСОБА_6 до показників декларації Позивача за 2013 рік, Позивачем було самостійно нараховано (узгоджено) податкові зобовязання за 2013 рік у розмірі 139 425 723 грн (значення рядка 11 декларації за 2013 рік).
Однак, протягом 2013 року Позивач перебував на консолідованій сплаті податку на прибуток та сплачував податок на прибуток за своїм місцезнаходженням та за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.
Тому, із вказаних 139 425 723 грн, сума податку на прибуток, нарахованого та сплаченого за місцезнаходженням філій, становить 4 206 410 грн.1 (рядок 13.2 додатка ЗП до декларації за 2013 рік). Окрім того, Позивач сплатив за кордоном та задекларував податок на прибуток з іноземних джерел, що сплачений за кордоном, що становить 51 076 грн. (рядок 13.1 додатка ЗП до декларації за 2013 рік).
При цьому з 2013 року, для покращення стану державного бюджету, законодавець запровадив процедуру сплати цього податку наперед, тобто щомісячними авансовими внесками протягом року. Розмір щомісячного авансового внеску розраховувався як 1/12 податку на прибуток підприємств, нарахованого до сплати у минулому звітному році. ОСОБА_6 процедура передбачена п. 57.1 ПК України у редакції, яка діяла протягом 2013- 2015 років.
Протягом 2013 року на виконання п. 57.1 ст. 57 ПК України Позивач сплачував щомісячні авансові внески, визначені на підставі декларації за 3 квартали 2012 року (авансові внески за січень та лютий 2013 року) та на підставі річної декларації за 2012 рік (авансові внески з березня по грудень 2013 року).
У такий спосіб за місцезнаходженням Позивача було сплачено 142 728 130 грн. щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств (нараховано за декларацією 142 711 456 грн. - рядок 13.7 декларації за 2013 рік).
Позивач також звертає увагу на те, що окрім сплати власне щомісячних авансових внесків відповідно до п. 57.1 ПК України, Позивач сплачував авансові внески при виплаті дивідендів. Такі авансові внески зменшують суму нарахованого за результатами звітного періоду податку на прибуток підприємств за правилами, які були встановлені у п/п. 153.3.3, 153.3.4 ПК України у редакції, яка діяла до 2015 року.
ОСОБА_6 позивачем протягом 2013 року було сплачено 53 693 913 грн. у вигляді авансових внесків при виплаті дивідендів (рядок 13.5.1 додатка ЗП декларації за 2013 рік).
Звертаючись до суду з даними позовом позивач наполягає на тому, що різниця (61253806) відповідає визначенню надмірної сплати грошових зобов'язань, що наведене в п. 14.1.115 ПК України.
ОСОБА_6 до п. 14.1.115 Податкового кодексу України, під надміру сплаченими грошовими зобовязаннями слід розуміти: «суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобовязань, граничний строк сплати яких настав на таку дату». Тобто, якщо до бюджету зараховано за певний період більше ніж узгоджено сум податку, то таке перевищення слід вважати надмірною сплатою грошових зобов'язань.
Позивачем надано до суду декларацію за 2013 рік 91-105, І том), щодо суми нарахованого та сплаченого податку на прибуток з якої також свідчить, що сума нарахованих за основним місцезнаходженням щомісячні авансові внески протягом січень-грудень 2013 року складає 142728130 грн. (а.с.103, І том), Згідно рядку 13.5.1 додатка ЗП до декларації за 2013 рік (а.с.103, І том) сума сплачених авансових внесків пр. виплаті дивідендів складає 53693913 грн. ОСОБА_3 обставина не заперечується ОСОБА_5 ОДПІ та підтверджується відповідними доказами, що свідчать про фактичну сплату цих коштів (платіжні доручення а.с.80-136 , ІІ том). Розмір надміру сплачених грошових зобов'язань за результатами декларування 2013 року склав 61 253 806,00 грн., що повністю сформований за рахунок щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що протягом 2013 року Позивачем сплачено авансами загалом 196 422 043 грн., що на 61 253 806 грн. більше ніж узгоджено (нараховано) податку за 2013 рік .
При цьому, сума 61 253 806 грн. складається с наступних сум:
- 53693913грн. - сума сплачених авансових внесків пр. виплаті дивідендів
7 559 893 грн. + 53693913грн. = 61 253 806 грн.
Щодо суми переплати в розмірі 7559 893 грн. спір між сторонами відсутній.
Щодо суми 53693913грн. сума коштів сплачених протягом 2013 року у вигляді авансових внесків при виплаті девідентів (рядок 13.5.1 Декларації за 2013 рік (а.с.103, І том).
Згідно пояснень та доказів наданих ОСОБА_5 ОДПІ, де позивач перебував на обліку до 31.12.2015р., свідчить, що ПАТ «Монделіс Україна» 28.02.2014 року було подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік (вх.№: НОМЕР_1 від 2802.2014 року) відповідно до якої податок на прибуток за звітний податковий період (р. 14) становить - 61 253 806 грн., тоді як сума відображена в КОР платника по даній декларації становить - 7 559 893 грн. (різниця становить 53 693 913 грн.).
Стосовно невідповідності сум зазначених в КОР платника пвстановлено, що відповідно до поданої декларації ПрАТ «Монделіс Україна» з податку на прибуток за 2013 рік податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню (р. 11 ) становить 139425 723 грн., зменшення нарахованої суми податку (р. 13 ) становить 200 679 529 грн., таким чином податок на прибуток за звітний період (р. 11 -р. 13) становить - 61 253 806 грн.
Як зазначили представники третьої особи ОСОБА_5 ОДПІ, відповідно до алгоритму заповнення декларації при заповненні р. 13 Декларації обовязковим є подання додатку ЗП. Підприємством подано зазначений додаток відповідно до якого нараховану суму подтку на прибуток було зменшено на 200 679 529 грн. за рахунок наступних факторів:
- сума податку на прибуток отримана з іноземних джерел, що сплачений субєктами господарювання за кордоном (р. 13.1) становить 51 076 грн.
- сума податку, нарахованого платником податку на прибуток за місцезнаходженням його відокремлених підрозділів (р. 13.2) становить 4 206 410 грн.
- сума нарахованого авансового внеску у звязку з виплатою дивідендів (р. 13.5) 53693913 грн. в т.ч. сума, що відноситься на зменшенння нарахованої суми податку в поточному звітному періодв (р. 13.5.1) становить 53 693 913 грн.
- сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток (р. 13.7) становить 142728130 грн.
При цьому, було враховано положення Узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей подання декларацій з податку на прибуток та сплати податку в 2013 році, затвердженої Наказом від 21.12.2012 №1171 в якій зазначено, що суми авансових внесків з податку па прибуток при виплаті дивідендів зменшують податкові зобов'язання з податку на прибуток у декларації за 201 3 рік.
У відповідності до ті. 153.3.4 н. 153.3 ст. 153 Податкового кодекс) України у ран якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.
зменшення нарахованих зобов'язань з податку на прибуток на суму авансового внеску при виплаті дивідендів відбувається виключно за підсумками звітного періоду.
Разом з тим, листом Міндоходів України від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-03-02-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік» повідомлено, що з метою дотримання вимог пп.153.3.4 ПКУ щодо зменшення податкових зобовязань з податку на прибуток на суму сплаченого авансового внеску при виплаті дивідендів розрахунок суми такого внеску буде перевірятись в автоматичному режимі та відображатись в ІКП з урахуванням наступного:
р.11 (декларації з податку на прибуток, затверджена наказом Мінфіну України від 28.09.2011 №1213) + р.12+ сума податку на прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами - (р.13.1 + р.13.2 + р.13.6 + р.13.7 Додатка ЗП до р.13)).
Таким чином, внаслідок приведення програмного забезпечення у відповідність до листа Міндоходів України від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-03-02-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік», сума податку на прибуток, яка підлягає нарахуванню в картці особового рахунку 11023300 „Авансові внески з податку на прибуток, створених за участю іноземних інвесторів, згідно поданої декларації з податку на прибуток за 2013 рік за № НОМЕР_1 від 28.02.2014 року становить - 7 559 893,00 грн. (р. 11 Декларації 139 425 723 грн. + р. 12 Декларації 0 грн. - (р.13.1 Додатка ЗП 51 076 грн. + р.13.2 Додатка ЗП 4 206 410 грн.+ р.13.7 Додатка ЗП 142 728 130 грн.). Сума нарахованого авансового внеску у звязку з виплатою дивідендів в сумі 53 693 913 грн. у відповідності до пп. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України повинна бути врахована у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду.
Зменшення нарахованих зобов'язань з податку на прибуток на суму авансового внеску при виплаті дивідендів відбувається виключно за підсумками звітного періоду.
Разом з тим, листом Міндоходів України від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-03-02-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік» повідомлено, що з метою дотримання вимог пп.153.3.4 ПКУ щодо зменшення податкових зобовязань з податку на прибуток на суму сплаченого авансового внеску при виплаті дивідендів розрахунок суми такого внеску буде перевірятись в автоматичному режимі та відображатись в ІКП з урахуванням наступного:
р.11 (декларації з податку на прибуток, затверджена наказом Мінфіну України від 28.09.2011 №1213) + р.12+ сума податку на прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами - (р.13.1 + р.13.2 + р.13.6 + р.13.7 Додатка ЗП до р.13)).
Таким чином, як пояснив представник ОСОБА_5 ОДПІ внаслідок приведення програмного забезпечення у відповідність до листа Міндоходів України від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-03-02-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік», сума податку на прибуток, яка підлягає нарахуванню в картці особового рахунку 11023300 „Авансові внески з податку на прибуток, створених за участю іноземних інвесторів, згідно поданої декларації з податку на прибуток за 2013 рік за № НОМЕР_1 від 28.02.2014 року становить - 7 559 893,00 грн. (р. 11 Декларації 139 425 723 грн. + р. 12 Декларації 0 грн. - (р.13.1 Додатка ЗП 51 076 грн. + р.13.2 Додатка ЗП 4 206 410 грн.+ р.13.7 Додатка ЗП 142 728 130 грн.). Сума нарахованого авансового внеску у звязку з виплатою дивідендів в сумі 53 693 913 грн. у відповідності до пп. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України була врахована у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду.
З урахуванням викладеного, станом на 31.12.2015 року в ІКП 11020300 «Податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів» обліковується переплата в сумі 12 753 823,39 грн.
Переплата за 2014 та 2015 роки була також сформована аналогічно її формуванню у 2013 році, а саме, внаслідок перевищення щомісячних авансових внесків, сплачених Позивачем протягом року, над сумою нарахованого податку.
За результатами декларування 2014 року розмір надміру сплачених грошових зобовязань збільшився та склав 106 865 618,02 грн.
За результатами декларування 2015 року загальний розмір переплати збільшився та склав 183 454 581,96 грн.
Слід зазначити, що формування надмірної сплати грошових зобовязань за результатами декларування 2014 2015 років відповідачем не оспорюється.
При цьому, частина переплати в розмірі 25124861.00 грн. була використана позивачем протягом трьох кварталів 2016 року для сплати податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств.
Таким чином, за підрахунками позивача період 30.11.2016р. 28.12.2016р. у позивача рахувалась надмірна сплата з податку на прибуток (в тому числі за рахунок переплати, сформованої за результатами декларування 2013 року) у розмірі 158329720 грн. 96 коп. (183454581,96 грн. - 25124861.00 грн. = 158329720 грн. 96 коп.).
За підрахунками відповідача, згідно пояснень та наданого до суду акту звірки (а.с.77, ІУ том) станом на 30.11.2016р. і в період до 28.12.2016р. сума переплати становить 103 132 292,39 грн.
Різниця між показниками податкового органу та підрахунками позивача складає 55197428,57 грн. (158329720,96 грн. - 103 132 292,39 грн. = 55197428,57 грн. )
Сума розбіжності у розмірі, яка існувала станом на 28.12.2016р. у розмірі 55197428,57 грн. утворилась за рахунок наступних матеріальних сум:
- 53693913 грн. - сума неврахованої в обліку контролюючих органів надмірної сплати за декларацією за 2013 рік у зв'язку з використанням «алгоритму», який був введений в дію листом Міндоходів «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік» від 07.02.2014р. №3194/7/99-99-19-03-01-17. Щодо даної надмірно сплаченої суми відносно незаконності застосування «алгоритму», обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач просив суд врахувати судові рішення по справі №818/2044/14, зокрема постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2014р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014р. (а.с.75-81, І том). Предметом оскарження у справі №818/2044/14 була податкова вимога №1722-18 від 26.06.2014 р. складена ОСОБА_5 ОДПІ . Так, в червні 2014 року, ОСОБА_5 ОДПІ Головного управління Міндоходів у Сумській області, не визнаючи право ПАТ "Монделіс Україна" на зменшення податкового зобовязання з податку на прибуток у декларації за 2013 рік на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 53693913 грн., сформувала та направила позивачу податкову вимогу від 26.06.2014 року №1722-18, згідно якої повідомляє керівника ПАТ "Монделіс Україна", що станом на 25.06.2014р. сума податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток підприємств створених за участю іноземних інвесторів становить 27519722,98грн.
Зазначену вимогу ОСОБА_5 ОДПІ було скасовано. При цьому, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про те, що позиція податкового органу про те, що оскільки сума авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 53693913 грн. була вказана до зменшення за наслідками подання річної декларації з податку на прибуток за 2013 рік, то ця сума має бути врахована при зменшенні податкових зобов'язань наступного податкового періоду, тобто 2014 року, є помилковою. Такий висновок, як зазначено в постанові суду І-ї інстанції та в ухвалі суду апеляційної інстанції по справі №818/2044/14, не відповідає а ні вимогам п.57.1 ст.57 ПК України, а ні вимогам п.153.3 ст.153 ПК України.
- 1 503 691,76 грн - сума зменшеної (на переконання позивача неправомірно зменшеної) в обліку контролюючих органів переплати у зв'язку з безпідставним нарахуванням пені за ніби-то заборгованістю зі сплати щомісячних авансових внесків (сума заборгованості 27 519 722,98 грн за податковою вимогою № 1722-18 від 26.06.2014р.), яка виникла через неврахування вказаної вище надмірної сплати. Щодо даної суми пені позивач також просив врахувати, що рішення суду, що набрало законної сили, у справі № 818/2044/14 з огляду на п. 129.2 ст. 129 ПК України. Так, якщо скасовується нараховане грошове зобов'язання (в даному випадку сума податкового боргу), то скасовується і пеня нарахована у звязку з цим.
Таким чином, сума розбіжності у розмірі, яка за розрахунками позивача та згідно акту звірки взаємних розрахунків (а.с.77, ІУ том) існувала станом на 28.12.2016р. у розмірі 55197428,57 грн. утворилась за рахунок сум (53693913 грн. + 1 503 691,76 грн.) походження яких визначено вище.
Як свідчить з матеріалів справи, у звязку з авансовою сплатою Приватним акціонерним товариством «МОНДЕЛІС УКРАЇНА» податку на прибуток протягом 2013 - 2015 років, вважаючи , що у товариства є надмірна сплата такого податку загальна сума якої складає 158 329 720,96 грн., позивач звернувся до Офісу ВПП ДФС з заявою від 28.12.2016 року №2745 (а.с.69-71, І том) із вимогами про відображення повної суми надмірної сплати з податку на прибуток у розмірі 158 329 720,96 грн. в інтегрованій картці платника податків та про повернення на його поточний рахунок грошових коштів в розмірі 78 329 780 гри. , а також про залишення для погашення майбутніх грошових зобов'язань Позивача суми в розмірі 80 000 000,96 грн. При цьому, в своїй заяві Позивач надав інформацію щодо причин формування надмірної сплати та її документального підтвердження.
Тобто, у своїй Заяві Позивач просив Відповідача вирішити питання щодо грошових коштів у загальному розмірі 158 329 780,96 грн. (78 329 780 + 80 000 000,96).
Однак, Позивач не отримав коштів на власний рахунок, а отримав ОСОБА_6 від 13.01.2017 року №2330/10/28-10-41-02-12 (а.с.72, І том) , в якому відповідач зазначав, що станом на 12.01.2017 в інтегрованій картці Позивача з податку на прибуток обліковувалася переплати в розмірі 97 532 762,39 гри., а не 158 329 780,96 гри., як заявляв Позивач. (Суд вважає за доцільне зазначити, що за даними Офісу ВПП ДФС станом на момент подачі заява (28.12.2016р.) сума переплати складала 103132292,39 грн., а вже на момент надання відповіді заявнику (станом на 12.01.2017р.) сума переплати, що обліковувалась в ІКП складала вже меншу суму 97532762,39 грн.).
Отже, позивач у своїй Заяві розпорядився про вирішення долі переплати в сумі 158329 780,96 грн., при тому що в ІКП сума переплати становила лише 97 532 762,39 грн. У зв'язку з тим, що Позивач у Заяві просив вирішити питання щодо розпорядження коштами в розмірі 158 329 780,96 грн., а в ІКП Позивача переплата становить меншу суму (97 532 762.39 грн.). Відповідач листом від 13.01.2017 №2330/10/28-10-41-02-12 запропонував Позивачу визначити суму та напрямок перерахування зайво сплачених коштів з податку на прибуток в межах наявної суми переплати, а саме 97 532 762,39 грн.
Сприймаючи даний лист-відповідь Офісу ВПП ДФС як відмову у в поверненні надмірно сплачених коштів, позивач звернувся до суду з відповідним позовом щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині невідображення в інтегрованій картці позивача суми надміру сплачених коштів в сумі 158329720,96 грн., щодо не складання висновку про привернення ПрАТ «Монделіс Україна» суми надміру сплачених грошових коштів в сумі 78329720,00 грн. на підставі заяви від 28.12.2016р., щодо зобовязання відповідача відобразити в інтегрованій картці платника за податком на прибуток суму надміру сплачених грошових зобовязань ПрАТ «Мондаліс Україна» в сумі 158329720,96 грн. наявної станом на 28.12.2016р. та зобовязати відповідача подати висновок про повернення надміру сплачених грошових коштів з податку на прибуток в розмірі 78329720,00 грн.
Дослідивши обставини у справі, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, лише в частині зобовязання відповідача відобразити в інтегрованій картці платника за податком на прибуток підприємств інформацію про суму надміру сплачених грошових зобовязань Приватного акціонерного товариства «МОНДЕЛІС УКРАЇНА» у розмірі 158 329 720,96 грн., наявної станом на 28.12.2016 р. замість показника 103132292,39 грн., який існував станом на 28.12.2016р. В іншій частині позовні вимоги ПрАТ «Монделіс Україна» на переконання суду, є передчасними.
Отже, щодо позовних вимог відносно зобовязання відповідача відобразити в інтегрованій картці платника за податком на прибуток підприємств інформацію про суму надміру сплачених грошових зобовязань ПрАТ «МОНДЕЛІС УКРАЇНА» у розмірі 158329720,96 грн., слід зазначити, що із загальної суми переплати у розмірі 158 329 720,96 грн, на якій наполягає позивач і яка підтверджується матеріалами справи, Відповідач обліковував у інтегрованій картці лише 103132292,39 (станом на 28.12.2016р.). В подальшому, сума переплати та сума що обліковувалась в ІКП платника зменшилась і станом на 13.01.2017р. вже становила згідно даних податкового органу 97532762,39 грн. і згідно даних платника 152730190,96 (а.с.77, ІУ том звірка вз.розр.). Однак, в даному випадку, суд розглядає лише дані станом на 28.12.2016р. на яких наполягає позивач.
Отже, станом на 28.12.2016р. різниця в показниках , як вже зазначалося вище становила 551974289,13 грн. (158329721,52 грн. 103132292.39 грн.).
Сума різниці 551974289,13 грн. складається, як було встановлено в ході розгляду справи і вже було зазначено вище з двох сум: 53693913 грн. (переплата) та 1503691,76 (пеня).
Так, сума переплати в розмірі 53693913 грн., яка підтверджена документально, у інтегрованій картці відсутня через некоректне відображення переплати за 2013 рік.
Зокрема, причина некоректного відображення в інтегрованій картці - застосування ОСОБА_5 ОДПІ відповідного внутрішнього алгоритму, відповідно до якого сума переплати у розмірі 53 693 913,00 грн вважається залишком авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, який, відповідно до ст. 153 ПК України, лише переноситься на зменшення податкових зобовязань з податку на прибуток, однак не вважається надмірною сплатою податку.
При цьому. суд вважає за доцільне зазначити, що сума переплати у розмірі 53693913,00 грн. за 2013 рік сформована за рахунок надмірної сплати щомісячних авансових внесків з податку на прибуток, а не за рахунок авансових внесків при виплаті дивідендів. Тому, така сума відповідає визначенню надмірної сплати в розумінні п. 14.1.115 Податкового кодексу і на неї не розповсюджуються спеціальні правила ст. 153 ПК України.
Правова позиція суду щодо безпідставності застосування «алгоритму» викладена у рішеннях суду по справі №818/2044/14 (а.с.75-80, І том), а тому не потребує додаткового дослідження.
Зокрема судом у справі №818/2044/14 було встановлено що ПАТ Монделіс Україна було отримано індивідуальну податкову консультацію Головного Управління Міндоходів у Сумській області від 27.09.2013 р. № 6856/10/18-28-15-01-119 на запит від 20.09.2013 р. № 3992, висновком якої є те, що сплачені протягом 2013 року авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів, а також невраховані у зменшення податку суми авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік зменшують суму податкових зобовязань платника, що підлягають сплаті, у декларації за 2013 рік. ОСОБА_6, суми авансових внесків з податку на прибуток, що будуть сплачуватися щомісячно, починаючи з березня 2014 року по лютий 2015 року включно розраховуються у декларації за 2013 рік у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за 2013 рік, зменшеної на суми сплачених у такому році авансових внесків при виплаті дивідендів, а також неврахованих у зменшення податку сум авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік (а.с.27-28).
Отже сплачені позивачем протягом 2013 року авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів на загальну суму 53693913грн., а також невраховані у зменшення податку суми авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік зменшують суму податкових зобовязань позивача, що підлягають сплаті, у декларації за 2013 рік (р.14 декларації за 2013 рік). ОСОБА_6, суми авансових внесків з податку на прибуток, що будуть сплачуватися щомісячно, починаючи з березня 2014 року по лютий 2015 року включно (р.23 декларації за 2013 рік на суму 11264020 грн.) розраховуються у декларації за 2013 рік у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за 2013 рік, зменшеної на суми сплачених у такому році авансових внесків при виплаті дивідендів (банківські виписки позивача від 24.04.2013р. та від 30.09.2013р. на загальну суму 53693913 грн).
Також наказом Державної податкової служби України Про затвердження Узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей подання декларацій з податку на прибуток та сплати податку у 2013 році від 21.12.2012 р. №1171 зазначено, що податкове зобовязання з податку на прибуток, визначене платником у податковій декларації за 2013 рік, зменшується на суму авансових внесків за період січень - грудень 2013 року; суми авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів зменшують податкові зобовязання з податку на прибуток у декларації за 2013 рік.
Посилання податкового органу на лист Міндоходів від 07.02.2014 р., як на підставу виключенням суми авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 53 693 913 грн., є необґрунтованим, з огляду на таке.
Згідно листа Міндоходів від 07.02.2014 р. з метою дотримання вимог пп.153.3.4 ПК України щодо зменшення податкових зобовязань з податку на прибуток на суму сплаченого авансового внеску при виплаті дивідендів, розрахунок суми такого внеску буде перевірятись в автоматичному режимі з урахуванням наступного:
- у декларації з податку на прибуток підприємства, яка затверджена наказом Мінфіну від 28.09.2011 № 1213, значення рядка 13.5.1 Додатка ЗП не може перевищувати значення (рядок 11 + рядок 12 + сума податку на прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами - (рядок 13.1 + рядок 13.2 + рядок 13.6 + рядок 13.7 Додатка ЗП до рядка 13)).
Проте, ПАТ Монделіс Україна було подано декларацію за 2013 р. за формою затвердженою Наказом Міндоходів Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства від 30.12.2013 р. № 872 .
У свою чергу, листом Міндоходів Про податкову звітність з податку на прибуток від 18.01.2014р. №1097/7/99-99-19-03-01-16 розяснено, що показники податкових декларацій за наказом Міндоходів № 872 в повній мірі приведено у відповідність до внесених у ПК України змін та доповнень. Зокрема, податкова декларація підприємств містить чіткий розрахунок авансових внесків з податку на прибуток як для 2014 року, так і майбутніх звітних (податкових) років. ОСОБА_6 до абз.2 п.46.6 ст.46 ПК України до визначення нових форм декларацій (розрахунків), які набирають чинності для складання звітності за податковий період, що настає за податковим періодом, у якому відбулося їх оприлюднення, є чинними форми декларацій (розрахунків), чинні до такого визначення. Водночас, з урахуванням викладеного, Міндоходів переконливо рекомендує платникам податку подавати податкову звітність до територіальних органів Міндоходів за звітний (податковий) 2013 рік за новими формами, оскільки це дозволить правильно визначити податкові зобовязання з податку на прибуток, що відповідно запобігатиме виникненню непорозумінь між контролюючими органами та платниками податків.
Тобто, ПАТ Монделіс Україна на виконання норм ПК України та рекомендацій Міндоходів щодо подання декларації з податку на прибуток підприємства за новою формою, так і вчинило, подавши Декларацію за 2013 р. за формою, затвердженою Наказом Міндоходів №872, яка на момент подання декларації набула чинності, задля запобігання виникнення непорозумінь між контролюючими органами та платниками податків.
Проте, податковий орган, керуючись листом Міндоходів від 07.02.2014 р. привів у відповідність програмне забезпечення так, як він це мав робити виключно у разі подання позивачем декларації за 2013 р. за формою затвердженою наказом Мінфіну №1213.
На думку суду, висновок податкового органу про те, що оскільки сума авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 53693913 грн. була вказана до зменшення за наслідками подання річної декларації з податку на прибуток за 2013 рік, то ця сума має бути врахована при зменшенні податкових зобов'язань наступного податкового періоду, тобто 2014 року, є помилковим, так як такий висновок не відповідає а ні вимогам п.57.1 ст.57 ПК України, а ні вимогам п.153.3 ст.153 ПК України.
Таким чином, безпідставність та помилковість тверджень відповідача - Офісу ВПП ДФС та ОСОБА_5 ОДПІ відносно того, що сума 53693913 грн має бути врахована при зменшенні податкових зобов'язань наступного податкового періоду підтверджена відповідними судовими рішеннями по с праві №818/2044/14.
Судом було підтверджено правомірність дій Позивача, що полягали у зменшенні суми нарахованого податку за 2013 рік спочатку на суму авансових внесків при виплаті дивідендів в межах суми нарахованого податку, а вже потім на повну суму сплачених щомісячних авансових внесків з податку на прибуток. При цьому, правомірність дій Позивача при заповненні податкової декларації за 2013 рік підтверджена й самим контролюючим органом при розгляді справи №818/2044/14 .
Однак, не зважаючи на наявність відповідних судових рішень по вищезазначеній справі, будь-яких дій щодо коригування показників внаслідок скасування вимоги ОСОБА_5 ОДПІ від 26.06.2014 року №1722-18, податковим органом (в даному випадку ОСОБА_5 ОДПІ) не вчинялось, оскільки, як зазначив представник 3-ї особи, при розгляді справи №818/2044/14 дане питання позивачем не ставилось, отже, судом не вирішувалось.
Відсутність будь-яких коригувань у звязку зі скасуванням вимоги ОСОБА_5 ОДПІ від 26.06.2014 року №1722-18 призвело до безпідставного нарахування пені в сумі 1503681,76 грн.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача відносно зобовязання відповідача відобразити в інтегрованій картці відповідну інформацію про суму сплачених грошових зобовязань в розмірі 158329720,96 грн. є правомірною та обґрунтованою, оскільки ОСОБА_5 ОДПІ не було вжито заходів щодо коригування показників ІКП з урахуванням висновків суду викладених в рішенні по справі №818/2044/14 ще у 2014 році (після набрання рішенням по справі №818/2044/14 законної сили).
ОСОБА_6, суд вважає за доцільне зобовязати відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити коригування даних інтегрованої картки платника (ПрАТ "Монделіс Україна") за податком на прибуток підприємств відобразивши (змінивши) в інтегрованій картці інформацію станом на 28.12.2016р. про суми надміру сплачених грошових зобовязань Приватного акціонерного товариства "Монделіс Україна", а саме - з а м і с т ь суми 103 132 292,39 грн., яка обліковувалась як надміру сплачені грошові зобов"язання ПрАТ "Монделіс Україна" станом на 28.12.2016р., в и п р а в и т и відповідну інформацію в к а з а в ш и с у м у надміру сплаченого грошового зобов"язання (станом на 28.12.2016р.) загальний розмір якого становить 158 329 720, 96 грн.
Щодо позовних вимог позивача відносно визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині невідображення в інтегрованій картці позивача суми надміру сплачених коштів в сумі 158329720,96 грн. та в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не складання висновку про привернення ПрАТ «Монделіс Україна» суми надміру сплачених грошових коштів в сумі 78329720,00 грн. на підставі заяви від 28.12.2016р., суд вважає за доцільне зазначити наступне:
На переконання суду відповідач Офіс ВПП ДФС не був наділений повноваженнями здійснювати будь-які коригування в ІКП ПрАТ «Монделіс Україна» навіть за наявності наданого позивачем разом з заявою рішенням суду по справі №818/2044/14, оскільки даним рішенням не було врегульовано питання коригування показників в ІКП, на момент набрання рішенням суду по справі №818/2044/14 законної сили, позивач перебував на обліку в ОСОБА_5 ОДПІ і будь-яких порушень своїх прав щодо відсутності коригувань в ІКП з боку ОСОБА_5 ОДПІ позивач не вбачав, до суду з відповідними позовними заявами про зобовязання ОСОБА_5 ОДПІ здійснити коригування під час перебування на обліку в ОСОБА_5 ОДПІ позивач не звертався.
На момент переходу на облік до Офісу ВПП ДФС (31.12.2015р. 01.01.2016р.) сума переплати згідно акту звірки взаємних розрахунків становила 12753823,39 грн. За період з 01.01.2016р. за даними податкового органу дана сума збільшилася і станом на 28.12.2016р. (дата звернення позивача з заявою про повернення надмірно сплачених коштів) становила 103132292.39 грн.
У зв'язку з тим, що Позивач у Заяві просив вирішити питання щодо розпорядження коштами в розмірі 158 329 780,96 грн., а в ІКП Позивача переплата становила меншу суму (103132292,39 грн. станом на 28.12.2016р. та 97 532 762.39 грн. станом на 13.01.2017р. день надання відповіді), відповідач правомірно, листом від 13.01.2017 №2330/10/28-10-41-02-12 запропонував Позивачу визначити суму та напрямок перерахування зайво сплачених коштів з податку на прибуток в межах наявної суми переплати, а саме 97532762,39 грн., яка інсувала станом на 12.01.2017р. Відповідач надав саме таку відповідь, тому що Офіс ВПП ДФС не має повноважень самостійно вирішувати питання щодо того, яку частину з наявної переплати повертати Позивачу, а яку частину з наявної переплати залишати в рахунок майбутніх платежів. А зважаючи на те, що у своїй заяві про повернення на поточний рахунок грошових коштів позивач ставив питання про кошти в розмірі 78 329 780 грн. та про залишення для погашення майбутніх грошових зобов'язань Позивача суми в розмірі 80 000 000,96 грн. (тобто визначено два напрямки використання суми переплати) відповідач дійсно не мав фактичної можливості самостійно визначити напрямок використання вже існуючої суми переплати станом на 12.01.2017р. в розмірі 97 532 762.39 грн. (чи то на повернення коштів в сумі 78329780 грн., чи то на залишення для погашення майбутніх грошових зобов'язань Позивача суми в розмірі 80 000 000,96 грн.). Такі заходи відповідач мав би змогу здійснити лише після визначення позивачем напрямку використання наявних на обліку сум переплати та у тому випадку, коли би дані ІКП були би відкориговані ще ОСОБА_5 ОДПІ після прийняття судом рішення по справі №818/2044/14.
Зважаючи на викладене, позовні вимоги в даній частині позову суд вважає безпідставними та необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.
В частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача подати висновок про повернення надміру сплачених грошових коштів з податку на прибуток в розмірі 78329720,00 грн. , дані вимоги ПрАТ «Морнделіс Україна» є передчасними. Фактично, про повернення суми 78329720,00 грн. йшлося в заяві позивача від 28.12.2016р. (а.с.69-71, І том). Дана заява вважається вже розглянутою. Отже, для вирішення даного питання саме щодо суми 78329720,00 грн. позивач має повторно звернутися до відповідача з відповідною заявою, яка буде розглянута відповідачем з урахуванням даних ІКП платника актуальних на момент повторного звернення.
Згідно з частиною 1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). З урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору у розмірі 1600 грн
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Монделіс Україна" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби , третя особа на боці відповідача - ОСОБА_5 ОДПІ про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 22.08.2017 року.

Суддя О.М. Кунець