Справа № 237/2529/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сметаняк О.Я.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №237/2529/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 17 липня 2017 року в справі № 237/2529/17 за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області щодо припинення виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 21 лютого 2017 року як особі, яка доглядає за дитиною до досягнення трирічного віку;

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області щодо утримання в березні та квітні 2017 року з виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше виплачених сум щомісячної адресної допомоги ОСОБА_4 як особі, яка доглядає за дитиною до досягнення трирічного віку;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_4 щомісячну адресну допомогу внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 21 лютого 2017 року як особі, яка доглядає за дитиною до досягнення трирічного віку.

Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 17 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_4 щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та щодо утримання в березні та квітні 2017 року коштів з цих витрат, а також зобов'язано призначити й виплатити таку допомогу за заявою від 21.02.2017.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена з підстави не працевлаштування, у тому числі за сприянням державної служби зайнятості, протягом двох місяців з дня призначення адресної допомоги, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Частиною 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 (далі - позивач) з 12 грудня 2014 року перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області (далі - відповідач, УПСЗН). Того ж дня позивач звернувся до УПСЗН із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - адресна допомога).

Адресна допомога була призначена ОСОБА_4 та виплачена в період з 12.12.2014 по 11.02.2015 в розмірі 442,00 грн, з 12.02.2015 по 11.04.2015 - 221,00 грн. З 12.04.2015 виплата допомоги була припинена, оскільки позивач як особа працездатного віку не працевлаштувався.

У подальшому ОСОБА_4 як уповноважений представник сім'ї отримувала адресну допомогу лише на свою доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 884,00 грн.

01 лютого 2017 року позивачем отримано нову довідку внутрішньо переміщеної особи № (№ ).

Після народження сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 21 лютого 2017 року звернулась до відповідача із заявою про призначення адресної допомоги на підставі змін у складі сім'ї. Адресна допомога була призначена та виплачена в квітні 2017 року за березень 2017 року в розмірі 2210,00 грн: по 884,00 грн на ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та 442,00 грн на позивача.

У травні 2017 року адресна допомога була нарахована та виплачена в сумі 1326,00 грн.

З листів УПСН від 05.05.2017 № Ч-3 та № 162/02-02 вбачається, що оскільки виплата адресної допомоги ОСОБА_4 була припинена в первинному періоді, з 12.12.2014 по 11.03.2015, на підставі п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 та листа Мінсоцполітики від 09.03.2017, то відновленню вона не підлягає. У період з 01.03.2017 по 08.06.2017 розмір такої допомоги складатиме 1768,00 грн, тобто по 884,00 грн на двох дітей. Підстави для її перегляду відсутні.

ОСОБА_4, вважаючи, що такі дії Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області порушує її право на отримання щомісячної адресної допомоги, звернулась до суду з вказаним позовом.

02 вересня 2014 року був прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, яким були визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Додатково гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, була прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб.

Також 01.10.2014 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884,00 грн на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442,00 грн на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400,00 грн.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

За приписами п. 7 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Таким чином, виплата щомісячної адресної допомоги ОСОБА_4 не могла бути призначена з 12.06.2015 по 11.12.2015, наступний шестимісячний строк після припинення виплати допомоги. Проте положення Порядку не містять заборони призначати виплату такої допомоги взагалі, після закінчення наступного шестимісячного строку. Тому колегія суддів спростовує доводи апелянта з цього приводу.

Матеріалами справі підтверджено, що позивач є особою, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що після сплину наступного за припиненням виплати щомісячної адресної допомоги шестимісячного строку та за умови догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ОСОБА_4 має право на відновлення виплати такої допомоги. Отже Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області протиправно припинило виплату ОСОБА_4 адресної допомоги та утримало з допомоги, призначеної на сім'ю позивача, грошових коштів, належних ОСОБА_4 в березні та квітні 2017 року.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 183-2, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 17 липня 2017 року в справі № 237/2529/17 за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 17 липня 2017 року в справі № 237/2529/17 - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук