Справа № 338/371/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6126/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Іщук Л.П.,

при секретарі судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тисменецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року у справі №338/371/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тисменецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій при нарахуванні і виплаті пенсії та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

29.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тисменецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у якому просив: визнати протиправними дії Тисменецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо недоплати пенсій ОСОБА_1 особі, яка отримала ядерну шкоду, відповідно до Віденської конвенсії про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та ст.49,50,51,56,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати Тисменецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату йому пенсії із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 29.09.2016р. та провести її виплату із врахуванням недорахованих сум.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стаж роботи; зобов'язано Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із збільшенням її на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи 20 років, але не вище 75 % заробітку з врахуванням виплачених сум, починаючи з 29.09.2016р.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Апелянт повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив.

08.06.2017р. від представника позивача на адресу суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу у якій представник просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням від 29 грудня 1992 року.

З 29.02.2012 позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» (Закону № 1058-IV) із зменшенням пенсійного віку згідно з ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закону № 796-ХІІ) на 10 років.

Судом встановлено, що 23.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в Богородчанському районі із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

Відповідач листом від 07.03.2017 року №7/к-15 відмовив позивачу у такому перерахунку у зв'язку з тим, що у позивача відсутнє право на призначення державної пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому він не має права на перерахунок пенсії згідно з ч. 2 ст. 56 даного Закону.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 56 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при призначенні та обчисленні державної (основної) пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсія має нараховуватись та обчислюватись згідно з Законом України № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням пільг, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначене стосується також і умов визначення стажу роботи та середньомісячного фактичного заробітку особи, якій призначається пенсія.

Таким чином, визначення розміру державної (основної) пенсії позивачу слід було проводити з врахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і для розрахунку понаднормовий стаж слід обчислювати виходячи з величини 20 років для чоловіків і за кожен рік роботи понад встановлений 20-ти річний строк збільшувати пенсію на 1% заробітку але не вище 75 % заробітку.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та правомірно зобов'язав відповідача, починаючи з 29.09.2016 року, провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу Тисменецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст.160 ч.3 , 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тисменецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року у справі №338/371/17- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Л. П. Іщук

Повний текст ухвали складено 11.09.2017р.