Справа № 816/958/17
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м.ПолтаваСправа № 816/958/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Голубенко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу.

ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 669 від 15.05.2017 року, яким йому було оголошено сувору догану за порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС».

В обґрунтування такої позовної вимоги позивач вказав, що оскаржуваний наказ винесений на підставі висновків службового розслідування, проведеного щодо нього, ОСОБА_1, і яким встановлені порушення ним наведених вище норм, які регламентують проходження служби в поліції. Такі висновки позивач спростовував, наводив фактичні обставини подій, що були предметом службового розслідування, та стверджував, що у його поведінці в тих обставинах, що мали місце, були відсутні будь-які порушення. Тому вважав безпідставним притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та свою позицію у даній справі. Надавав пояснення по суті обставин, що стали предметом службового розслідування, вказуючи при цьому, що у його діях відсутні будь-які порушення службової дисципліни та підстави для дисциплінарної відповідальності.

Відповідач заперечував проти адміністративного позову, наполягаючи на правомірності й достатності підстав для винесення оскаржуваного наказу. Представник відповідача надала суду детальні пояснення щодо обставин порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, вважаючи, що їх сукупність є достатньою для обрання старшим керівництвом Управління дисциплінарного заходу у вигляді суворої догани позивачу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_3 з 1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 службу в Національній поліції України, з 29.03.2016 на посаді старшого інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Полтава" Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі по тексту БПСПОП «Полтава»). З цієї посади наказом начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 344 о/с "По особовому складу" 18.10.2016 року був звільнений за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2017 року, яке залишене без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року на цій посаді був поновлений.

Наказом № 669 від 15.05.2017 року начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_1, старшому інспектору БПСПОП «Полтава», оголошено сувору догану за порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС», що виявилося у порушенні дисципліни під час несення служби. (а.с. 36)

За змістом наказу, 24.04.2017 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув на службу у неохайному зовнішньому вигляді, на зауваження керівництва не реагував, поводився зухвало, підвищував голос. 24.04.2017 відмовився виконувати наказ керівника. 25.04.2017 року самовільно покинув місце несення служби. 27.04.2017 року під час несення служби пив каву, на зауваження командира відреагував зухвалістю, при цьому підвищував голос, проявляючи неповагу. 03.04.2017 року не виконав наказ та прибув на службу із запізненням.

Підставою для винесення оскаржуваного наказу став висновок службового розслідування від 13.05.2017 року за фактом порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1, затверджений у цей же день начальником Головного управління Національної поліції в Полтавській області (а.с. 37-39)

Підставою для проведення цього службового розслідування став наказ начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 483 від 03.05.2017 року, що винесений у звязку зі надходженням рапорту заступника командира БПСПОП «Полтава» від 28.04.2017 року про вчинення старшим інспектором Макаренком Р.В. систематичних порушень дисципліни та етичної поведінки працівника поліції, неналежне ставлення до виконання покладених на нього обовязків.

Згідно рапорту, 24.04.2017 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув на службу, маючи неохайний зовнішній вигляд (неголений), на зауваження керівника відмовився від усунення порушення, поводився зухвало, підвищував голос, вступав у суперечку. 24.04.2017 заступником командира батальйону було надано наказ ОСОБА_1 виконувати обовязки у відділі логістичного та матеріально-технічного забезпечення БПСПОП «Полтава» та поступити у розпорядження вказаного відділу для можливості забезпечення робіт на території підрозділу, на що останній категорично відмовився. На пропозицію пояснити причину відмови рапортом ОСОБА_1 також відмовився. 25.04.2017 року ОСОБА_1 самовільно покинув місце несення служби. 27.04.2017 року ОСОБА_1 проігнорував шикування, перед строєм продовжував пити каву під час несення служби (а.с. 41).

Комісією ГУНП в Полтавській області, створеною для проведення такого службового розслідування, наведені у рапорті факти були підтверджені з рапортів та пояснень особового складу працівників БПСПОП «Полтава»; запропоновано старшому інспектору БПСПОП «Полтава» старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголосити сувору догану.

Крім того, службовим розслідуванням встановлено та підтверджено з посиланням на рапорт начальника штабу БПСПОП «Полтава», що 03.05.2017 року ОСОБА_1 прибув до місця несення служби з порушенням, о 08.55, тобто проігнорувавши усний наказ керівництва та наказ МВС України від 30.07.2016 року № 654 про рекомендацію прибуття на службу за 15 хв до початку робочого дня, що також було включено комісією до переліку підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с. 39).

За наслідком встановлення фактичних обставин справи, оцінки отриманих доказів та застосування належних норм законодавства суд прийшов до таких висновків.

Згідно частин 1 та 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 4 Розділу ХІ Закону «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Відповідно до положень статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі Дисциплінарний статут) службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_4 працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Як визначено частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073.

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України).

Вище описано підстави та процедуру проведеного стосовно можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_1 службового розслідування.

Аналізуючи фактичні дії працівників ГУНП в Полтавській області щодо призначення та проведення вказаного службового розслідування, суд не знаходить порушень процедурних норм при його проведенні.

У оскаржуваному наказі підставою для накладення дисциплінарного стягнення було вказано порушення позивачем ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС», що виявилося у порушенні дисципліни під час несення служби.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_4 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно п.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» «Основні обовязки поліцейського», поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_4 поліцейського.

Пункт 2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС», що затверджені наказом МВС України № 326 від 28.04.2016 року викладений наступним чином: «гідна поведінка: повага до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС».

Відтак, приймаючи рішення у даній справі, суд оцінював доведеність/недоведеність ознак порушення службової дисципліни та порушень вищенаведених норм, що регламентують проходження служби в поліції, у кожному конкретному випадку.

Як зазначалося вище, 24.04.2017 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув на службу, маючи неохайний зовнішній вигляд (неголений), на зауваження керівника відмовився від усунення порушення, поводився зухвало, підвищував голос, вступав у суперечку. Вказане було трактовано службовим розслідуванням як порушення Дисциплінарного Статуту та правил етичної поведінки працівника поліції (а.с.37 зворотній бік). Згідно пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 11 травня 2017 року, він заперечував той факт, що прийшов на службу 24.04.2017 року неголеним, стверджуючи, що відповідне звинувачення є наслідком упередженого до нього ставлення заступника командира батальйону. 24.04.2017 року старшим інспектором БПСПОП «Полтава» ОСОБА_5, командиром взводу ОСОБА_6 та інспектором цього ж підрозділу ОСОБА_7 складено акт про порушення службової дисципліни ОСОБА_1, яке виразилося у прибутті на службу неголеним та порушенні субординації не надав пояснень на питання в.о. командира батальйону, проявив зухвалість та підвищував голос (а.с. 44). Також у ході службового розслідування командир взводу БПСПОП «Полтава» ОСОБА_6 надав 03.05.2017 року пояснення про те, що 24.04.2017 року у його присутності командир батальйону зробив зауваження ОСОБА_1 про неохайний зовнішній вигляд, неголеність, на що останній відреагував агресивно та пояснив, що голився ввечері, а зранку цього робити не може. Написати пояснення з цього приводу ОСОБА_1 теж відмовився. Про вказане за його участю було складено акт (а.с. 48).

Сам позивач, ОСОБА_1, надаючи пояснення у судовому засіданні, вказав, що він мав охайний зовнішній вигляд, а керівнику не підвищуючи голосу пояснив, що голився ввечері, голосу не підвищував, сварки не вчиняв. Згідно пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 11 травня 2017 року, наданого у ході службового розслідування, він заперечував той факт, що прийшов на службу 24.04.2017 року неголеним, стверджуючи, що відповідне звинувачення є наслідком упередженого до нього ставлення заступника командира батальйону (а.с. 42-43)

Обставини вказаних подій суд не розцінює ні як порушення з боку ОСОБА_1 Дисциплінарного статуту, ні як порушення правил етичної поведінки поліцейського.

Жодним нормативним актом не встановлено критерію охайності в залежності від часу гоління, тобто це поняття є субєктивним та оціночним. Суд не вважає за можливе застосування дисциплінарних стягнень на підставі субєктивних уявлень особи щодо критеріїв охайності. Також суд не знаходить доведеним твердження про агресивну чи просто з проявом неповаги поведінку ОСОБА_1 у звязку з отриманим зауваженням оскільки це не підтверджено належними доказами.

Окремо суд звертає увагу, що в цій частині відповідачем застосовано норму, яка не підлягає застосуванню. Так, у своїх письмових запереченнях та усних поясненнях представник відповідач вказував, що таку поведінку ОСОБА_1 розцінює як порушення пункту 2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС», цитуючи норму «під час виконання службових обовязків поліцейський повинен мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу».

Суд зауважує, що Пункт 2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС», що затверджені наказом МВС України № 326 від 28.04.2016 року викладений наступним чином: «гідна поведінка: повага до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС». Цитоване твердження щодо охайного зовнішнього вигляду мається в іншому нормативному акті: Наказі МВС України № 1179 від 09.11.2016 року «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», про застосування якого не йдеться ані у висновку службового розслідування, ані у наказі про накладення дисциплінарного стягнення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування щодо позивача дисциплінарних стягнень за наведеним фактом.

Також як порушення Дисциплінарного статуту відповідачем було розцінено те, що 24.04.2017 заступником командира батальйону ОСОБА_8 було надано наказ старшому інспектору Макаренку Р.В. виконувати обовязки у відділі логістичного та матеріально-технічного забезпечення БПСПОП «Полтава» та поступити у розпорядження вказаного відділу для можливості забезпечення робіт на території підрозділу, на що останній відмовився.

Так, 24.04.2017 року старшим інспектором БПСПОП «Полтава», командиром взводу та інспектором відділу логістики та матеріально-технічного забезпечення цього ж підрозділу складено акт про відмову старшого інспектора цього підрозділу ОСОБА_1 виконувати наказ в.о. командира батальйону ПСПОП «Полтава» поступити у розпорядження старшого інспектора відділу логістики та матеріально-технічного забезпечення та приступити до прибирання території. Після відмови виконувати наказ в обох його частинах відмовився надавати пояснення. (а.с.46)

Рапортом від 24.04.2017 року старший інспектор відділу логістики та матеріально-технічного забезпечення БПСПОП «Полтава» ОСОБА_9 доповів в.о. начальника підрозділу ОСОБА_8 про те, що старший інспектор батальйону ОСОБА_1 відмовився виконувати поставлене йому завдання з прибирання території, пояснивши, що це не входить до його посадових обовязків. (а.с. 47). ОСОБА_9 був допитаний як свідок у судовому засіданні та надав свідчення, що в цілому відповідають змісту рапорту й акту, складеного за його участю (розбіжності щодо змісту доручених робіт з прибирання).

Згідно пояснень самого позивача, він дійсно отримав наказ від в.о. командира батальйону поступити в розпорядження відділу матеріально-технічного забезпечення, але стверджував, що отримав наказ прибирати територію підрозділу від сміття в межах того місця, де брат в.о. командира паркує автомобіль. Відмовився виконувати таке розпорядження, оскільки прибирання території не входить до його посадових обовязків (а.с. 42-43). Аналогічного змісту пояснення надав і в судовому засіданні.

В цьому разі суд погоджується з тим, що відмова виконувати наказ начальника носить характер порушення службової дисципліни, виходячи з її визначення, що наведене вище. Твердження про те, що відданий наказ не відповідає функціональним обовязкам суд не приймає до уваги, оскільки до функціональних обовязків старшого інспектора БПСПОП «Полтава» входять, з-поміж іншого, обовязки безпосередньо, точно, швидко виконувати накази і розпорядження командирів (п.2), слідкувати за дотриманням чистоти та правильною експлуатацією всіх приміщень в підрозділі, усувати недоліки, дотримуватися внутрішнього розпорядку дня. (а.с. 59)

Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення в даному разі є обґрунтованим.

Як порушення службової дисципліни відповідачем також наведено факт того, що 25.04.2017 року ОСОБА_1 самовільно покинув місце несення служби.

У своєму поясненні, наданому в ході службового розслідування, як і у поясненні в судовому засіданні, позивач заперечував залишення ним місця чергування на КПП № 1 батальйону 25.04.2017 року, стверджуючи, що приступив до чергування на КПП № 1 у той день після ознайомлення з посадовими обовязками та графіком чергувань. Після того місця несення служби не залишав.

Вказане, однак, спростовується наявними у справі доказами.

Наказом № 657 від 21.04.2017 року по Головному правлінню Національної поліції в Полтавській області, особовий склад переведено на посилений режим несення служби.

Суду надано копію Інструкції з організації охорони та пропускного режиму БПСПОП «Полтава», що затверджена т.в.о. командира батальйону 25.04.2017 року, додатками до Інструкції є табеля постів охорони за звичайним та посиленим режимом несення служби; графіки чергувань працівників БПСПОП «Полтава» на час особливого стану 24.04.-17.05.2017 року, затверджені заступником командира батальйону 25.04.2017 року, в наданому графіку перше чергування ОСОБА_1 призначене на 25.04.2017 року, мається підпис про ознайомлення (а.с.79)

Розстановка 25.04.2017 року, 27.04.2017 року та 28.04.2017 року ОСОБА_1 для чергування на КПП №1 підтверджується також витягами з книги нарядів БПСПОП «Полтава» (а.с.81-85).

Дійсно, згідно листа ознайомлення особового складу з Інструкцією та отримання Інструктажу перед заступанням на службу, ОСОБА_1 розписався про ознайомлення зі вказаними документами 25.04.2017 року о 12-40. (а.с.117)

Однак розпис про ознайомлення та проведення інструктажу о 12-40 не спростовують факту усного інструктажу зранку, факту розстановки ОСОБА_1 на пост та того факту, що на певний час він пост залишив, не вживаючи заходів щодо повідомлення старшого чергового чи якихось інших, задля забезпечення контрольно-пропускного режиму. При цьому розуміючи, що перебуває на посту у якості чергового.

Так, згідно рапорту старшого інспектора-чергового БПСПОП «Полтава» ОСОБА_10 від 25.04.2017 року, старший інспектор Макаренко Р.В. був проінструктований щодо необхідності несення служби на КПП № 1. В час, коли ОСОБА_10 видавав спецзасоби, старший інспектор Макаренко Р.В. самовільно покинув пост. Письмове пояснення не надав, мотивуючи це тим, що спочатку хотів ознайомитися з рапортом ОСОБА_10 (а.с. 50)

Аналогічного змісту свідчення ОСОБА_10 дав, допитаний у судовому засіданні як свідок.

В даному випадку суд погоджується з позицією відповідача, що старшим інспектором Макаренком Р.В. допущено вказаними діями порушення службової дисципліни і наявні достатні підстави для накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно матеріалів службового розслідування, 27.04.2017 року ОСОБА_1 проігнорував шикування, перед строєм продовжував пити каву під час несення служби.

У поясненні комісії, яка проводила службове розслідування, ОСОБА_1 повідомив, що 27.04.2017 о 09.00 прибув до чергової частини БПСПОП «Полтава» для інструктажу, під час шикування особового складу перед приміщенням чергової частини був присутній, стверджував про події, які відбувалися, що заступник командира батальйону був незадоволений тим, що ОСОБА_1 не побачив, як останній заходить до приміщення батальйону.

Також у матеріалах справи мається рапорт ОСОБА_1 від 27.04.2017 року, за змістом якого в цей день він заступив на чергування на КПП № 1 о 09-00 та спостерігаючи за входом КПП, знаходився спиною до місця шикування особового складу, при цьому вгамовував спрагу, шикування не бачив. Після оклику заступника командира батальйону поставив кружку та повернувся обличчям до заступника командира, зміст подальшої розмови останньому відомий (а.с. 53)

Аналогічне пояснення позивач надав і в судовому засіданні.

Заступник командира роти ДПСПОП «Полтава» ОСОБА_11 рапортом від 27.04.2017 року повідомив командиру батальйону, що в цей день, 27.04.2017 року близько 09-00 він проводив шикування особового складу. Близько 09-05 з приміщення чергової частини вийшов старший інспектор Макаренко Р.В. та пив каву перед шикованим особовим складом. В цей же час проходив біля строю заступник командира батальйону, якого ОСОБА_1 проігнорував, за що отримав зауваження. На зауваження заступника командира батальйону ОСОБА_1 відреагував, вступивши з ним у суперечку та підвищивши голос (а.с. 49). Такі ж показання ОСОБА_11 дав як свідок у судовому засіданні.

Аналогічного змісту рапорт подав в.о. командира батальйону помічник чергового ОСОБА_12 (а.с.51), командир взводу № 1 батальйону ОСОБА_13 (а.с. 52)

З огляду на надані докази суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 службової субординації і як наслідок, службової дисципліни.

Вже у ході проведення службового розслідування було встановлено факт прибуття ОСОБА_1 на службу 03.05.2017 року о 08.55. Відповідач вважав, що ОСОБА_1 проігнорував усний наказ керівництва та наказ МВС України від 30.07.2016 року № 654 про рекомендацію прибуття на службу за 15 хв до початку робочого дня, що також було включено комісією до переліку підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с. 39).

Під час службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що наказ про явку на місце несення служби за 15 хвилин до початку робочого дня носить рекомендаційний характер, тому не вважав його саме наказом і стверджував, що завжди приходить на службу вчасно. (а.с. 42-43).

Згідно рапорту ОСОБА_1 від 03.05.207 року, наявного в матеріалах справи, розпорядок несення служби БПСПОП «Полтава» починається з 09-00 та відповідно до внутрішніх нормативних актів 03.05.2017 року о 09-00 він і прибув до місця несення служби (а.с. 54).

Таким чином, час прибуття позивача на службу 03.05.2017 року о 08-55 не заперечується ним самим.

Також, згідно рапортів працівників БПСПОП «Полтава» ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_4 від 03.05.2017 року, у цей день старший лейтенант ОСОБА_1 прибув до місця несення служби о 8-55, хоча йому було доведено розпорядження керівництва зявлятися для несення служби о 8-45. (а.с. 55-58).

Відповідач виходив з того, що наказом № 54 від 19.01.2016 року начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області поліцейським рекомендовано прибувати на службу за 15 хвилин до початку роботи; встановлено розпорядок дня: з 09-00 до 18-15. Аналогічного змісту рекомендація мається у наказі Голови Національної поліції України № 654 від 30.07.2017 року (а.с. 61).

Суд не знаходить порушень службової дисципліни в даному разі, оскільки вказані відповідачем накази дійсно мають рекомендаційний характер.

Отже, лише окремі факти, трактовані відповідачем як порушення службової дисципліни, суд дійсно знаходить такими.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, передбаченими такими нормативними актами.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як сувора догана.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

За наслідками розгляду справи суд приходить до висновку про те, що в окремих діях позивача наявні ознаки дисциплінарних проступків, отже дисциплінарне стягнення застосоване обґрунтовано. Вид накладеного дисциплінарного стягнення, обраний відповідачем, є його дискрецією. Тобто закон не містить чітких критеріїв застосування дисциплінарних стягнень, окрім малозначних та найтяжчих, лише для останніх існує винятковий вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Тому суд не ставить під сумнів обраний відповідачем в даному разі вид заходу дисциплінарного стягнення.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2017 року.

Суддя І.С. Шевяков