Справа № 493/829/17
Суддя: Тітова Т. П.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 11
Провадження № 2-а/493/13/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Тітової Т.П.

при секретарі Сирота О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазура Володимира Миколайовича про скасування постанови № 220 від 11.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Балтського районного суду з позовом, в якому просила скасувати постанову відповідача про накладення на неї штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від № 220 від 11.05.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазура В.М. № 220 від 11 травня 2017 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки вона винесена з порушенням норм права, посилаючись на наступні доводи. Позивач вказує, що дана постанова винесена за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення складеного 03.05.2017 року відносно неї щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП. Поряд з цим зазначає, що даний протокол був складений у відсутність позивача, з протоколом її не ознайомлено та не вручено його копію. Оскільки протокол був складений у відсутність позивача їй також не було роз'яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, що позбавило позивача можливості надати пояснення та скористатись юридичною допомогою. Крім того позивач вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності була винесена з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з посиланням на те, що позапланову перевірку будівництва інспектор Мазур В.М. здійснив з порушенням існуючого законодавства, тобто без виїзду на місце за адресою АДРЕСА_1 без відповідного наказу Держархбудінспекції на таку перевірку, без направлення на проведення перевірки. Крім цього в акті перевірки, приписі та протоколі безпідставно зазначив про відмову від підпису і отримання позивачем та ухвалив постанову про притягнення його до відповідальності за формою, яка не відповідає Постанові КМУ від 06.04.1995 року № 244, а саме номер постанови має складатись з номера постанови та через дріб реєстраційного номера вхідної кореспонденції, а також в постанові не зазначено яким чином було встановлено складність об`єкту категорії ІІ.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві вважає законними та обґрунтованими та вказувала на те, що дійсно 28.04.2017 року разом із чоловіком приїздила до м. Подільськ та надавала інспектору усні пояснення та всі наявні у неї документи, та в цей день інспектор на підпис ніяких документів не надавав і письмових пояснень не відбирав, 03.05.2017 року інспектор до м. Балта не приїжджав та вона нікуди не виїжджала, тобто з інспектором не зустрічалася, оскільки перебувала на своєму робочому місці, а копії протоколу, акту та припису отримала по пошті.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що є сусідкою позивача. Вона чітко знає, що коли приїздила перевірка, то ОСОБА_1 вдома не було, оскільки це було 25 чи 26 квітня цього року після Великодня, вона їздила на проводи до Республіки Молдова, а свідок в цей момент доглядала за її будинком та поливала квіти, і після цього вона інспекторів не бачила. Після приїзду інспекторів вона подзвонила ОСОБА_1 і повідомила їй, що до неї приїжджали з перевіркою.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що являється чоловіком позивача та працює охоронцем на ТОВ «Ескадас», директором якого є ОСОБА_1 Вказав, що через тиждень після Великодня, тобто 24 та 25 квітня цього року він з позивачем був відсутній за місцем мешкання, оскільки їздили на проводи в Республіку Молдова. 25 квітня 2017 року коли вони поверталися додому їм подзвонила сусідка ОСОБА_3 та повідомила, що приїжджав інспектор з перевіркою. Після приїзду, десь 25 квітня вони їздили до інспектора з всіма документами. Він був присутній при їхній розмові, ОСОБА_1 надавала інспектору усні пояснення і він на телефон фотографував документи. 03.05.2017 року він разом з позивачем весь час були на робочому місці і нікуди не їздили.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що пацює охоронцем на ТОВ «Ескадас». 22-23 квітня цього року він був вихідний і їздив на проводи, а 24 квітня він вийшов на роботу та працював два дні, а ОСОБА_1 і ОСОБА_4 поїхали на проводи в Республіку Молдова. Вони кожен рік їздять туди на проводи. 2 травня він був на робочому місці, а 3 травня його змінив ОСОБА_4, який зранку разом з ОСОБА_1 приїхав на роботу.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги пояснення позивача, її представника та свідків і приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.05.2017р. головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазуром В.М. відповідно до ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у присутності ОСОБА_1 проведено позапланову перевірку достовірності даних, наведених в поданому на реєстрацію в Департамент ДАБІ Повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якої складено акт.

Відповідно до акту перевірки встановлено, що на земельній ділянці за вказаною вище адресою, розміщений залізобетонний стрічковий фундамент для будівництва гаражу та у поданому до Департаменту на реєстрацію Повідомленні позивачем наведено недостовірні дані, вчиненні щодо об`єктів ІІ категорії складності, а всі виконані будівельні роботи за зазначеною адресою слід вважати - самовільними.

У відповідності до акту перевірки та наведеним вище, під час проведення інспекційних заходів державного архітектурно-будівельного контролю, зафіксовано фото-фіксацією, за вказаною вище адресою, без документів, що надають право на виконання будівельних робіт позивачем було розпочато будівельні роботи з будівництва гаражу, чим порушено ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Під час проведення інспекційних дій також був складений протокол про адміністративне порушення від 03.05.2017 року, згідно якого за порушення встановлені під час перевірки відповідальність передбачена ч. 7 ст. 96 КУпАП.

11.05.2017 року було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 220 винесеної головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазуром В.М., з якої вбачається, що позивачем на належній їй земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 розпочаті будівельні роботи гаражу щодо об'єкта ІІ категорії складності, у зв'язку з чим її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, притягнення до фінансової відповідальності за наведення недостовірних даних у вказаній декларації на підставі положень ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», не виключає в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 7 ст. 96 КУпАП та не позбавляє відповідача права притягнути позивача до такої відповідальності.

Слід зазначити, що позивач не спростовувала факт зазначення у вищевказаній декларації про початок будівельних робіт недостовірної інформації стосовно ІІ категорії складності, та в судовому засіданні суду цей факт визнала із поясненням, що нею було помилково зазначено в декларації ІІ категорію складності.

Отже, в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення за ч. 7 ст. 96 КУпАП.

Таким чином, посилання позивача про те, що вона не є суб`єктом адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП є помилковим.

Разом з тим, суд погоджується з наведеними позивачем доводами про те, що відповідачем не було дотримано визначеної законодавством процедури притягнення її до адміністративної відповідальності із дотриманням її прав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 256 КУпАП, визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема в ньому зазначаються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також протокол має бути підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ця особа також має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також, у випадку відмови від підписання протоколу, викласти мотиви свого відмовлення. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Судом встановлено, що акт перевірки від 03 травня 2017 року, припис та протокол про адміністративне правопорушення від 03 травня 2017 року за ч. 7 ст. 96 КУпАП стосовно ОСОБА_1 складені інспектором за відсутності позивача, яка 03 травня 2017 року перебувала за місцем роботи. Відмітка в протоколі про те, що ОСОБА_1 відмовилася від підпису в протоколі та від дачі пояснень не відповідає дійсності. Факт відсутності позивача за місцем складання протоколу підтверджується табелем обліку робочого часу з місця її роботи та поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Таким чином протокол був складений у відсутність позивача, а тому вимоги зазначених положень законодавства виконані не були.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення не виконав.

Жодних доказів на підтвердження дотримання порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не надано.

Крім того, Департамент ДАБІ в Одеській області при здійсненні перевірки повинен дотримуватись відповідного порядку здійснення цієї перевірки.

Наказ ДАБІ України від 08.09.2015 року № 976 про проведення позапланової перевірки позивача представником відповідача суду не надано. Копія направлення на перевірку від 06.04.2017 року № 478 надана до суду відповідачем із змісту якого вбчається, що направляється головний інспектор для здійснення позапланової перевірки на підстві наказу ДАБІ України від 08.09.2015 року № 976 відповідно до службової записки відділу по роботі з дозвільними документами департаменту ДАБІ № 338 від 04.04.2017 року, а з акту перевірки, отриманого позивачем вбачається, що відомості про дату отримання направлення на перевірку та номер направлення взагалі відсутні, але містить дані, що відповідно до службової записки відділу по роботі з дозвільними документами департаменту ДАБІ № 324 від 31.03.2017 року.

Також як зазначено в акті та вбачається з припису і протоколу, судом встановлено, що перевірка фактично проведена не була, про що також свідчить той факт, що усі відомості (персональні дані, дані щодо підстави набуття права власності та інше) викладені в акті, а також зміст нібито встановлених порушень оформлені комп`ютерним набором тексту та усі зазначені документи розпечатані на принтері. Дані обставини свідчать про те, що місце складання вказаних документів точно було не за адресою будівництва гаражу, оскільки із встановлених обставин слідує, що інспектор приїхав за адресою перевірки вже заздалегідь готовими актом перевірки, приписом та протоколом про адміністративне правопорушення.

Однак, як вже зазначалося вище, всупереч вимогам закону, право позивача бути присутньою під час проведення перевірки та на час розгляду складених документів, Департаментом ДАБІ в Одеській області забезпечено не було, чим грубо порушено вимоги вищезазначеного законодавства, а відомості у вказаних документах про ніби - то те, що позивач відмовилась від підписання акту, протоколу та припису не відповідають дійсності.

Таким чином, з огляду на те що, вищезазначені неправомірні дії відповідача при проведенні позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, складені та оформленні акту перевірки від 05.03.2017 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2017 року, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.03.2017 року, порушили права позивача та мають певні юридичні наслідки для неї у вигляді накладення адміністративного стягнення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що винесена без урахуванням усіх обставин, що мали значення для її прийняття, з порушенням норм процесуального та матеріального права, а отже підлягає скасуванню.

Разом з тим, щодо вимог позивача про закриття провадження по справі, слід зазначити наступне.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами. Втручання в повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством, оскільки відповідно до ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові від 12.03.2015 року у справі №К/9991/28251/11.

На підставі викладеного, керуючись ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 96, 254, 256, 268 КУпАП, ст. ст. 2, 159, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазура Володимира Миколайовича про скасування постанови № 220 від 11.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазура Володимира Миколайовича № 220 від 11.05.2017 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2017 року.

СУДДЯ: