Справа № 573/1654/17
Суддя: Свиргуненко Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/1654/17
Номер провадження 2-а/573/28/17
П О С Т А НО В А

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст )

07 вересня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпро про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Дніпро про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 серпня 2017 року йому на домашню адресу надійшов рекомендований лист, яким Управління патрульної поліції м. Дніпро надіслало постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕАА №135030 від 30 липня 2017 року, винесену у звязку з тим, що о 23 годині 50 хвилин 30 липня 2017 року в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, 124, він рухаючись на власному автомобілі марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1 здійснив поворот праворуч на вимкнену додаткову секцію світлофору, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказує, що з даною постановою не згоден, оскільки світлофор на своєму автомобілі проїжджав на зелене світло, постанову, складену поліцейським не підписував, в момент розгляду справи поняті не запрошувались. Посилаючись на викладені вище обставини просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, заперечував факт вчинення правопорушення.

Представник відповідача Управління патрульної поліції м. Дніпро у судове засідання не зявився, надіслав заперечення, які обґрунтував тим, що 30 липня 2017 року інспектор роти №4 батальйону №4 УПП в м. Дніпрі ОСОБА_2 виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що останній, керуючи автомобілем Тoyota Corolla д.н.з. ВМ 3733АМ, в м. Дніпрі по вул. Донецьке шосе, в районі будинку №124 здійснив маневр повороту ліворуч на сигнал світлофора, що забороняє рух, чим порушив п. 8.7.3 ПДР. Момент вчинення позивачем правопорушення було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. Після цього інспектором було зупинено автомобіль позивача та на місці вчинення адміністративного правопорушення, з дотриманням норм чинного законодавства та врахуванням розяснень, які містяться у рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення ст. 276 КУпАП винесено постанову (а. с. 13-15).

Заслухавши позивача ОСОБА_1, повно, всебічно і обєктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 8 КАС України).

Статтею ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Судом встановлено, що 03 серпня 2017 року Управлінням патрульної поліції м. Дніпро на домашню адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕАА №135030 від 30 липня 2017 року, який 05 серпня 2017 року доставлено до відділення звязку м. Ворожба.

Тобто, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом в межах строку для оскарження постанови та в порядку, визначеному п. 3 ч. 1 ст. 288, ст. 289 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 30 липня 2017 року інспектор 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції м. Дніпро ОСОБА_2 виніс постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що 30 липня 2017 року о 23 годині 50 хвилин в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, 124, ОСОБА_1, рухаючись на власному автомобілі марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1, здійснив поворот праворуч на вимкнену додаткову секцію світлофору, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП (а. с. 5).

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також обґрунтованості прийнятого рішення, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, частиною другою статті 122 віднесено до компетенції органів Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається.

Частинами четвертою та пятою статті 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

У п. 2.3 рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що законодавство передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається в скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху, зокрема, за ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст. ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що винесення посадовою особою УПП в м. Дніпро постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення без складання протоколу та участі понятих, не суперечить закону.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. «з» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху вимкнений сигнал додаткової секції світлофору забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Згідно з ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери відеоспостереження інспектора патрульної поліції, який був досліджений у судовому засіданні, вбачається, вбачається, що 30 липня 2017 року о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_1, рухаючись на невеликій швидкості на автомобілі марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1, здійснив поворот праворуч на заборонений сигнал світлофора (червоний) та вимкнену додаткову секцію.

Разом з цим, позивачем у справі не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, окрім даних, зазначених ним у позові, а відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, вимога позивача про закриття провадження у справі також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про скасування оскаржуваної постанови, винесеної у звязку з порушенням правил дорожнього руху. Разом з цим суд також відмічає, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися в юрисдикцію субєкта владних повноважень поза межами зазначених критеріїв.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах інспектор 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 122, 222, 251-252, 258, 288, КУпАП, рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, ст. ст.2, 4, 6, 9, 11, 69, 70, 71 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпро про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя:

Справа № 573/1654/17

Номер провадження 2-а/573/28/17

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(вступна і резолютивна частина)

07 вересня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпро про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність справи, на підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, суд відстрочує складення постанови у повному обсязі і проголошує її вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови буде виготовлений протягом пяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпро про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: