Справа № 490/151/17
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/3/2017 Справа № 490/151/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про зобов`язання вчинення певних дій, третя особа ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати рішення від 27.10.2016 року Управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо відмови ОСОБА_1у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - протиправними; зобов`язати відповідача призначити йому виплату щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 17.10.2016 року на наступний шестимісячний період.

Ухвалою суду від 17.05.2017 року відповідач замінений на Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою і знаходиться на відповідному обліку у відповідача з 15.10.2014 року. 17.10.2016 року, він, разом з дружиною ОСОБА_2, звернувся до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги для покриття виплат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням від 27.10.2016 року відповідач відмовив у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги йому мотивуючи відмову п. 7постанови КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505, оскільки позивач не працевлаштувався.

Дійсно, до 01.09.2016 року позивач не був працевлаштований, але з 01.09.2016 року він перебуває на посаді викладача електротехнічних дисциплін у Миколаївському політехнічному коледжі, і на час звернення до Департаменту був працевлаштований, тому вважає, що має право на поновлення йому виплат.

На думку позивача, постанова КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505 не передбачає припинення виплат працюючим внутрішньо переміщеним особам. Разом з тим, у ній не регламентована процедура поновлення виплат у випадку працевлаштування та не заборонено здійснювати такі виплати в разі працевлаштування внутрішньо переміщеної особи.

Окрім того, згідно Постанови КМУ № 365 від 08.06.2016 року, щодо порядку призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, звернення повинно було розглядатись як призначення.

У подальшому позивач уточнював свої вимоги, та просив суд зобов`язати відповідача призначити йому виплату щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг також, починаючи з 14.04.2017 року на шестимісячний строк.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення у його відсутності.

Представник відповідача позов не визнала, надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи, та просила про розгляд справи у відсутності представника.

Зміст заперечень полягає у тому, що відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505 особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно допункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Однак, оскільки позивач протягом місяця з дня припинення такої допомоги не влаштувався на роботу, то відповідач на підставі п.12 Порядку, правомірно відмовив у призначенні такої допомоги.

Притягнута до участі у справі ОСОБА_2 просила про розгляд справи у її відсутність.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 122 КАС України .

Судом встановлено наступне.

Сім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3), як внутрішньо переміщені особи взяті на облік Управлінням соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради з 15.10.2014 року.

17.10.2016 року ОСОБА_2 звернулась до Управління соціального захисту населення Центрального району із заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг її сім`ї (в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 2002 року народження ).

Допомога була призначена ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі рішення про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам від 27.10.2016 року з 17.10.2016 року по 16.04.2017 року.

ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні грошової допомоги на вказаний строк, так як він не працює.

ОСОБА_1 виплати були припинені 28.04.2016 року .

З 01.09.2016 року ОСОБА_1 працює на посаді викладача Миколаївського політехнічного коледжу.

Так, відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Пунктами 2, 3 Порядку надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505 передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сімї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сімї та не може перевищувати 2 400 гривень. Якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявляє довідки всіх членів сімї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Так, відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобовязані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних. Для отримання інформації про періоди реєстрації працездатних членів сімї, яким призначено грошову допомогу, у державній службі зайнятості, Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб державній службі зайнятості, яка протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію про періоди реєстрації цих осіб як безробітних чи осіб, які шукають роботу. Для контролю за фактом працевлаштування працездатних членів сімї, яким призначено грошову допомогу (в тому числі за направленням державної служби зайнятості), Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб Пенсійному фонду України, який протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач отримував допомогу, відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, але не працевлаштувався, тому виплату допомоги було припинено.

Згідно із вимогами п. 12 зазначеного Положення виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім*ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Такі зміни в сім`ї відбулися 01.09.2016 року, про що повідомлено відповідача та вказано, що ОСОБА_1 працевлаштований з 01.09.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, пунктами 15-19 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» №365 від 08.06.2016 року( чинна з 15.06.2016 року), передбачено, що поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі, припинених відповідно до підпункту 2 пункту 12 цього Порядку, здійснюється за рішенням комісії, прийнятим на підставі подання структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що внесене разом з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

У разі прийняття позитивного рішення комісією згідно з пунктом 15 цього Порядку соціальні виплати поновлюються через два місяці з місяця прийняття рішення про припинення таких виплат. Комісія може прийняти рішення про поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі з місяця припинення таких виплат у разі, коли така особа перебуває у складних життєвих обставинах і з поважних причин не виконала вимоги структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, передбачені пунктами 6 і 7 цього Порядку.

Поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у разі їх припинення відповідно до підпункту 3 пункту 12 цього Порядку здійснюється на підставі рішення комісії за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що внесене разом з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, з місяця, що настає за тим, в якому було усунуто факти, виявлені під час здійснення верифікації.

Повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.

Спори, що виникають внаслідок розгляду питань щодо поновлення або припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішуються у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач діяв всупереч вказаним вимогам, відмовляючи ОСОБА_1 у виплати щомісячної адресної грошової допомоги для покриття виплат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг з 17.10.2016 року, тому слід визнати його дії неправомірними в цій частині та зобов`язати відповідача виконати всі дії відповідно до Постанови КМУ № 365 від 08.06.2016 року для призначення ОСОБА_1 виплати щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання з 28.10.2016 року ,( враховуючи припинення виплат 28.04.2016 р.) задовольнивши позовні вимоги частково.

У задоволенні інших вимог слід відмовити за їх передчасністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

На підставі ст.ст.3,8, 19 Конституції України, керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505, Постановою КМУ №365 від 08.06.2016 року « Про порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування»,ст.ст.2,8,10,11,69-71,86,94,160,162,163,186,254,256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити частково.

Зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради виконати всі дії відповідно до Постанови КМУ № 365 від 08.06.2016 року для призначення ОСОБА_1 виплати щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання з 28.10.2016 року.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Центральний районний суд міста Миколаєва , шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Черенкова Н.П.