Справа № 805/2408/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голубова Л.Б.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №805/2408/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Ястребової Л.В.,

суддів Васильєвої І. А., Компанієць І.Д.,

секретаря судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника відповідача - Колесникової О.М. (діє за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Донецької митниці Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 р. у справі № 805/2408/17-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Донецької митниці ДФС України, в якому просив, визнати протиправною бездіяльність ДФС України з поновлення та допуску до служби до Донецької митниці ДФС України старшого інспектора ОСОБА_3, що призвело до його вимушеного прогулу з поважної причини та лише з вини відповідача; стягнути заборгованість заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 02 лютого 2017 року по 30 квітня 2017 року в розмірі 11062,20 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень у зв'язку з порушенням ДФС України права на службу, свобод та інтересів ОСОБА_3 та через нелюдське поводження до нього (а.с.3-4).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Суд першої інстанції стягнув з Донецької митниці ДФС на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу за затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі у період з 02 лютого 2017 року по 30 квітня 2017 року включно в розмірі 11 062,20 гривень. В решті позовних вимог відмовив (а.с.87-91).

Донецька митниця Державної фіскальної служби, з постановою суду першої інстанції не погодилась, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с.100-105).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що даний спір має розглядатися в межах адміністративної справи № 2а/0570/23050/2011, а не окремим позовом в рамках окремої адміністративної справи № 805/2408/17-а. Набрання законної сили судових рішень у справі № 2а/0570/23050/2011 про поновлення ОСОБА_3 на роботі, спірні правовідносини між позивачем та відповідачем щодо оплати вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі перейшли у виконавчу сферу.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі № 2а/0570/23050/2011 позов ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Донецької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зобов'язання поновити на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 665-к від 25 квітня 2008 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади головного інспектора митного поста "Донецьк-аеропорт" Східної регіональної митниці. Поновлено ОСОБА_3 на посаді головного інспектора штатного поста "Донецьк-аеропорт" Східної регіональної митниці з 30 квітня 2008 року. Стягнуто з Донецької митниці ДФС на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу, а саме з квітня 2008 року по квітень 2009 року в розмірі 31 501,80 гривень. В частині стягнення на користь ОСОБА_3 заробітної плати за один місяць у розмірі 2 625,15 гривень звернено до негайного виконання. В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року у справі № 2а/0570/23050/2011 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі № 2а/0570/23050/2011 - скасовано в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнуто з Донецької митниці ДФС на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 382 014,64 гривень за період з 30 квітня 2008 року по 04 серпня 2016 року. В іншій частині постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у справі №2а/0570/34050/2011 залишено без змін.

Відповідно до платіжного доручення від 25 травня 2016 року № 1018 Донецькою митницею ДФС нарахована та виплачена заробітна плата за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 за постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року в розмірі 2 113,24 гривень (а.с. 51)

Згідно платіжного доручення від 27 вересня 2016 року № 2002 Донецькою митницею ДФС нарахована та виплачена заробітна плата за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 за постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року в розмірі 305 408,54 гривень (а.с 52).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року по справі № 805/4673/16-а, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року з відповідача стягнуто середній заробіток за період часу з 05 серпня 2016 року по 01 лютого 2017 року включно.

Відповідно до платіжного доручення від 12 травня 2017 року № 1032 Донецькою митницею ДФС нарахована та виплачена заробітна плата за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в розмірі 18 552,22 гривень (а.с. 53)

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з Донецької митниці ДФС на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 382 014,64 гривень за період з 30 квітня 2008 року по 04 серпня 2016 року виконана у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Проте, станом на 30 квітня 2017 року постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі №2а/0570/23050/2011 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді головного інспектора митного поста "Донецьк-аеропорт" Східної регіональної митниці та поновлення його по посаді не виконана.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанцій дійшов до висновку, що оскільки постанова суду від 16 березня 2016 року в частині поновлення на посаді виконана лише шляхом прийняття наказу від 22 травня 2017 року, а тому позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини 2 статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Колегія суддів зазначає, що стаття не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі в разі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, зокрема пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказує на його бажання бути поновленим на роботі.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини 1 статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною 4 статті 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Отже, правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Враховуючи те, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року в частині поновлення позивача на посаді добровільно виконана шляхом прийняття наказу № 188-к від 22.05.2017 року лише 01 травня 2017 року «Про поновлення ОСОБА_3», суд апляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 02 лютого 2017 року по 30 квітня 2017 року включно в розмірі 11062,20 гривень. Колегія суддів зазначає, що відповідач в апеляційні скарзі не заперечує розрахунок суми середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України викладеною у постанові від 23 червня 2015 року у справі № 21-63а15.

Стосовно посилання апелянта на приписи статті 236 КЗпП України, а саме те, що у разі затримки виконання рішення суду, суд який розглядав трудовий спір про поновлення на посаді повинен приймати рішення про виплату середнього заробітку за час затримки, а не розглядає новий позов, колегія суддів зазначає, що суд за приписами КАС України не наділений правом у разі затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі приймати рішення про виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, у межах розгляду справи щодо поновлення. Тобто, позовна вимога публічних службовців про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі, фактично стосується іншого обставин та розглядається судом окремо за відповідним позовом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційних скарг без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 06 вересня 2017 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Донецької митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 р. у справі № 805/2408/17-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць