Справа № 823/1006/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2017 року справа № 823/1006/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Потенко А.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 (за договором),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

30.06.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - позивач), в якій останній просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) податковий борг в сумі 27000 грн.

04.09.2017 представником відповідача суду надано клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову, яке мотивоване тим, що позивачем пропущено строк на звернення до суду передбачений ст. 99 КАС України.

У судовому засіданні представник відповідача вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши клопотання представника відповідача, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог (ч.2 ст. 99 КАС України).

Ст. 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що позивач про порушення строків сплати податкового зобовязання відповідачем дізнався у 2015, однак адміністративний позов про стягнення податкового боргу подало лише у 2017 році.

Таким чином, на думку представника відповідача позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду.

Проте, суд зауважує, що згідно з ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично й не має абсолютного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби

У рішенні ЄСПЛ у справі «Плахтєєв та Плахтєєва Проти України» зазначено, що пункт 1 статті 6 Ковенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності. Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року).

Згідно ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд зазначає, що строки звернення до суду перевірялися судом під час відкриття провадження у адміністративній справі.

Так, статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для залишення адміністративного позову без розгляду, а тому клопотання відповідача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 100, 165 КАС України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали в порядку і строки, встановлені ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст ухвали виготовлено 05.09.2017