Справа № 809/439/17
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 809/439/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Кишинського М.І.,

за участю секретаря судового засідання: ДмитрашкоО.М.,

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Дутка-Гефко Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3,

до відповідача: Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.11.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.11.2015 року.

Позовні вимоги мотивованім тим, що Коломийською ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, за висновками якої складено акт від 15.10.2015 року №1624/171/НОМЕР_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовні заяві підтримав в повному обсязі. Просив позов задовільнити повністю.

Представник відповідача проти дано клопотання в судовому засіданні заперечила, надавши суду письмове заперечення. Просила в задоволенні позову позивачу відмовити.

Розглянувши адміністративний позов, заслухавши представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з наступного.

Перевіркою встановлено порушення абзацу «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164; пп. «б» п. 171.2 ст. 171; абз. «в» пп. 168.4.5, пп. 168.4.8 п. 168.4 ст. 168; п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб. Крім того, порушено п. 179.1 ст. 179; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - неподання декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Позивачем в другому кварталі 2014 року отримано дохід у вигляді «додаткового блага» в сумі 1 238 661,19 грн. від ПАТ «Дельта Банк».

Дана обставина, підтверджується наданою відповіддю ПАТ ««Дельта Банк», на запит контролюючого органу, від 22.06.2015 року № 3857, а саме про те, що позивачем отримано дохід у вигляді «додаткового блага» в сумі 1 238 661,19 грн. без сплати податку на доходи фізичних осіб.

ПАТ «Дельта Банк» анулював позивачу частину кредитної заборгованості в розмірі 1238661,19 грн. шляхом підписання Додаткового договору №2 від 11.07.2014 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.06.2008 року.

Боржнику ОСОБА_3 вищезазначений оригінал Додаткового договору вручено особисто 11.17.2014 року, де в п.4 зазначено що позичальник (ОСОБА_3.) повідомлена проте, що згідно абз. «д» пп. 164.2.17 статті 164 Податкового кодексу України, вона зобов'язана самостійно сплатити податок з доходів.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 Податкового кодексу України платникам податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

У відповідності до підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 Податкового кодекс України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 16 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Станом на 01.01.2014 року мінімальна заробітна плата складала 1218 грн. Таким чином, до суми 12180 грн. застосовується ставка 15% (1827 грн.), а до суми перевищення (1238661,19- 12,19 грн. застосовується ставка 17% (208501,80 грн.), таким чином, загальна сума податку складає (1827 + 208501,80) 210328,80 грн.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов'язань донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно до п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Таким чином, у зв'язку з тим, що контролюючим органом самостійно визначено суму податкового зобов'язання, накладено штраф у сумі 52582,20 грн. (210328,80 * 25%). Крім того, як зазначено в акті перевірки, позивачем не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, тому, згідно п. 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію у розмірі 170,00 грн. Загальна сума штрафної санкції склала 52752,20 грн. (52582,20 + 170).

Позивачка в позовній заяві вказує про те, що абзац «д» пп. 164.2.17 Податкового кодексу України з урахуванням змін, внесених ЗУ від 28.12.2014 року №71-УІН «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності з 01.01.2015 року, а спірні правовідносини відбулись у 2014 році. Крім того, як зазначено ОСОБА_3 в позовній заяві, дія абзацу 1 п. 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року. У випадку з ОСОБА_3 прощення (анулювання) відбулось 11.07.2014 року.

Податкове законодавство (чинне на дату виникнення спірних правовідносин) не ставить в залежність обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманого доходу з необхідністю встановлення елементів суми боргу, які були анульовані. Так, Податковий кодекс України в контексті застосування п.п. 164.2.17 ст. 164 не розділяє суму боргу на окремі елементи, та не наділяє податковий орган компетенцією щодо розмежування елементів суми боргу, на яку нараховано податок.

Даною нормою (п.п. 164.2.17 «д» Податкового кодексу України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) чітко та однозначно закріплено, що податок на доходи фізичних осіб нараховується на всю суму боргу (не виділяючи окремо з такого боргу відсотки чи пеню) платника податку, за умови дотримання відповідних обов'язкових умов кредитором, які банком в даному випадку були виконані в належний спосіб.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що Коломийською ОДПІ у межах та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2015 року про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 263081,00 грн., у тому числі 210328,80 грн. за основним платежем та 52752,20 грн. штрафними санкціями, а тому суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 27.06.2017 року.