Справа № 1512/1304/2012
Суддя: Рева С. В.
Дата ухвалення: 2012-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

____________________________________________________________________________________
Справа№ 1512/1304/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2012 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Гарановському Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Одеси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси про визнання дій незаконними, стягнення заборгованості, зобовязання здійснити певні дії, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати дії ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси незаконними, стягнути заборгованість зі сплати щомісячних страхових виплат з 01 січня 2004 року по 01 лютого 2012 року в сумі 117.928 гривен 40 копійок, зобовязати відповідача проводити щомісячні страхові виплати з 01 лютого 2012 року у розмірі 3.219 гривень на його користь з послідуючою індексацією та компенсацією згідно діючого законодавства та зобовязати проводити перерахунок щомісячних страхових виплат з кожним підвищенням мінімальної заробітної плати згідно діючого законодавства України.

Вимоги позову ОСОБА_1 ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що з

12 листопада 2002 року перебуває на обліку у ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси як потерпілий та отримує щомісячні страхові виплати у звязку з нещасним випадком на виробництві.

Крім того, ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що з 1 січня 2004 року набрав чинності ЦК України, відповідно до ст. 1197 ЦК України, якщо середньомісячний заробіток потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку повинен бути обчислений виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про державний бюджет України на 2003 рік»встановлено, що з 01 грудня 2003 року мінімальна заробітна плата 205 гривен на місяць. Таким чином, пятикратний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2004 року складає 1025,00 гривен. Середньомісячна заробітна плата позивача 397, 25 гривен та є меншою за пятикратний розмір мінімальної заробітної плати, тому розмір втраченого заробітку повинен обчислюватися виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Проте, відповідач, порушуючи ст. 1197 ЦК України, при призначенні щомісячних страхових виплат провів розрахунок з середньої заробітної плати в сумі 397, 25 гривен, в наслідок чого за період з 01.01.2004р. по 01.02.2012р. виникла заборгованість зі сплати щомісячних страхових виплат у сумі 117928,40 гривен, яку просила стягнути з індексацією та компенсацією відповідно до діючого законодавства України, з 01.02.2012р. зобовязати призначити щомісячні страхові виплати у сумі 3219,00 гривен на користь позивача з послідуючою індексацією та компенсацією згідно діючого законодавства та зобовязати проводити перерахунок щомісячних страхових виплат з кожним підвищенням мінімальної заробітної плати згідно діючого законодавства України.

Представник відповідача ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси позов не визнав та просив відмовити у задоволені позову, надав суду заперечення проти позову, в яких посилається на те, що ст.1197 ЦК України суперечить ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23 вересня 1999 р. № 1105-XIV та відповідно до п.2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено атами цивільного законодавства, оскільки ст. 1197 ЦК України в частині обчислення середньої заробітної плати потерпілого для розрахунку страхових виплат суперечить ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ця норма не може застосовуватися у сфері державного соціального страхування.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2002 року з ОСОБА_1 ОСОБА_2, який працював в Пасажирському вагонному депо Одеса-Головна Одеській залізниці на посаді водія автомобіля ВАЗ, стався нещасний випадок, що підтверджується Актом № 1 про нещасний випадок на виробництві від 1 лютого 2002 року ( а. с. 4-5).

В наслідок отриманих травм Одеська Травматологічна спеціалізована медико-соціальна комісія первинно встановила позивачу третю групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 35 % з 22.10.2002р. по 22.10.2003р. відповідно до виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги до довідки серії 2-18ОА № 070120 від 22.10.2003р. ( а. с. 18).

12 листопада 2002 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначенням страхових виплат у звязку з нещасним випадком на виробництві та постановою ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси від 12.11.2002р. № 823/1 позивачу була призначена щомісячна страхова виплата з 22.10.2002р. по 22.10.2003р. у розмірі 194,18 грн., виходячи з середньої заробітної плати у розмірі 336,08 грн. та 35% втрати професійної працездатності ( а. с. 46-47).

07.09.2004р. позивач був повторно оглянутий у МСЕК та йому встановили третю групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 35 % на період з 07.09.2004р. по 07.09.2005р. відповідно до виписки з акту огляду у МСЕК 008318 до довідки серії № 2180Б № 022926 від 07.09.2004р ( а. с. 15).

27.09.2005р. МСЕК встановила позивачу другу групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 60 % з 07.09.2005р. по 27.09.2006р. відповідно до виписки з акту огляду у МСЕК до довідки серії 218 ОБ № 005684 від 27.09.2005р ( а. с. 13-14).

24.10.2006р. МСЕК встановила позивачу другу групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 60 % з 27.09.2006р. по 24.10.2007р. відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії № 2-18 0Г № 000482 від 24.10.2006р ( а. 11-12).

04.12.2007р. МСЕК встановила другу групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 60 % з 24.10.2007р. по 04.12.2008р. відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії № 2-18 0Г № 001004 від 04.12.2007р. ( а. с. 9).

27.01.2009р. МСЕК встановила позивачу другу групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 60 % з 09.12.2009р. по 27.01.2010р. відповідно до виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 2-18 ОГ № 002803 від 27.01.2009р.( а. с. 7).

16.02.2010р. МСЕК встановила другу групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності безстроково з 27.01.2010р. відповідно до довідки серії 2-18 ОГ № 003185 від 16.02.2010р ( а. с. 6).

З 01 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України, статтею 1197 Цивільного кодексу України встановлено, що розмiр втраченого фізичною особою внаслiдок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що пiдлягає відшкодуванню, визначається у відсотках вiд середнього місячного заробiтку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або iншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її вiдсутностi загальної працездатності. Середньомісячний заробiток (дохiд) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останнi календарнi мiсяцi роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатностi внаслiдок калiцтва або iншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробiток (дохiд) потерпiлого є меншим вiд п'ятикратного розміру мінімальної заробiтної плати, розмiр втраченого заробiтку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мiнiмальної заробiтної плати.

Статтею 72-16 Закону України «Про державний бюджет України на 2003 рік»встановлено, що з 1 грудня 2003 року мінімальна заробітна плата 205 гривен на місяць. Пятикратний розмір мінімальної заробітної плати складає - 205,00 *5=1025,00 грн.

Враховуючи, що середня заробітна плата позивача є меншою за пятикратний розмір мінімальної заробітної плати, суд вважає, що ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси при призначені щомісячних страхових виплат позивачу з 1 січня 2004 року повинно було здійснити розрахунок виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати та 35% втрати професійної працездатності, враховуючи вимоги статті 1197 ЦК України, встановлений розмір мінімальної заробітної плати, щомісячна страхова виплата з 01.01.2004р. повинна складати 1025,00 грн.(205,00 *5)*35% = 358,75 грн.

Згідно довідки ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси від 29.12.2011р. № 3028 страхові виплати ОСОБА_1 ОСОБА_2, з 01.03.2003р. складає 139,04 грн., з 01.03.2004р. - 160,17 грн., з 01.03.2005р. 198,20 грн., з 01.03.2006р. 408,93 грн., з 01.03.2007р. 483,76 грн., з 01.03.2008р.- 544,22 грн., з 01.03.2009р.- 578,51 грн., з 01.03.2011р.- 637,51 грн.( а. с. 24).

Таким чином, суд вважає, що при розрахунку щомісячних страхових виплат позивачу ст. 1197 УК України відповідачем не застосовувалась, щомісячні страхові виплати підвищувалися лише на коефіцієнт зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики на 1 березня кожного року.

Суд погоджується з доводами позивача, який посилається на те, що згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та продовжують існувати після набрання ним чинності повинні застосовуватися норми ЦК України.

Пунктом 1 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соцiальне страхування вiд нещасного випадку на виробництвi та професiйного захворювання, якi спричинили втрату працездатності»встановлено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», перерахування сум щомісячних страхових виплат i витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разi: змiни ступеня втрати професійної працездатності; зміни складу сімї померлого; підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»встановлено, якщо потерпілому або особам, якi мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування вiд нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку iз зростанням цiн на споживчi товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Враховуючи вимоги ст.ст. 29, 34, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»суд погоджується з розрахунком заборгованості відповідача зі сплати щомісячних страхових виплат за період з 01.1.2004р. по 01.02.2012р. в сумі 117928, 40 грн. з урахуванням вже виплачених сум щомісячних страхових виплат за цей період ( а. с. 26-27 ).

Суд вважає, що заборгованість позивачу повинна бути стягнута з послідуючою індексацією та компенсацією відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078, та відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 з урахуванням вини відповідача.

Крім того, суд вважає, що з 01.02.2012р. відповідач повинен призначити щомісячну страхову виплату в сумі 3219,00 грн. (1073*5*60%=3219,00) з послідуючою індексацією та компенсацією згідно діючого законодавства та проводити перерахунок щомісячних страхових виплат з кожним підвищенням мінімальної заробітної плати згідно діючого законодавства України.

Однак, суд критично оцінює доводи представника відповідача, що ст. 1197 ЦК України не може застосовуватися у сфері загальнообов`язкого державного соціального страхування.

Законодавство про страхування вiд нещасного випадку складається iз Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соцiальне страхування, цього Закону, Кодексу законiв про працю України, Закону України «Про охорону праці»та iнших нормативно-правових актiв відповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соцiальне страхування від нещасного випадку на виробництвi та професiйного захворювання, якi спричинили втрату працездатності». Тобто, ця норма закону не виключає можливість застосування відповідачем положень ст.1197 ЦК України.

На підставі ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, суд вважає, що представник ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси

не доказав суду правомірності своїх дії.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі міста Одеси

є незаконними.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності суд вважає, що позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дії ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі міста Одеси незаконними, стягнення з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі міста Одеси на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 заборгованість зі сплати щомісячних страхових виплат з 01 січня 2004 року по 01 лютого 2012 року у розмірі 117.928 гривень 40 копійок; зобовязати ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі міста Одеси проводити щомісячні страхові виплати з 01 лютого 2012 року в розмірі 3.219 гривень на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 з послідуючою індексацією та компенсацією згідно діючого законодавства; зобовязати ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі міста Одеси проводити перерахунок щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 ОСОБА_2 з кожним підвищенням мінімальної заробітної плати згідно діючого законодавства України.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 17, 71, 159-163, 167 КАС України , на підставі ст. 8, 58 Конституції України, ст. ст. 1197 ЦК України, ст. ст. 29,40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі міста Одеси незаконними.

Стягнути з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі міста Одеси на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 заборгованість зі сплати щомісячних страхових виплат з 01 січня 2004 року по 01 лютого 2012 року у розмірі 117.928 (сто сімнадцять тисяч девятсот двадцять вісім ) гривень 40 ( сорок ) копійок.

Зобовязати ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних

захворювань України у Приморському районі міста Одеси проводити

щомісячні страхові виплати з 01 лютого 2012 року в розмірі 3.219 ( три

тисячі двісті девятнадцять ) гривень на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 з послідуючою індексацією та компенсацією згідно діючого законодавства.

Зобовязати ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі міста Одеси проводити перерахунок щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 ОСОБА_2 з кожним підвищенням мінімальної заробітної плати згідно діючого законодавства України.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Рева С. В.