Справа № 372/2220/17
Суддя: Болобан В. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2220/17
провадження № 2-а-144/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 вересня 2017 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Болобана В.Г.,

за участі секретаря - Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області в особі інспектора МЗ ГУНП в Київській області Яценка Віктора Григоровича про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконною постанову інспектора МЗ ГУНП в Київській області Яценка Віктора Григоровича від 17.03.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві, зокрема, зазначив, що всупереч вимогам діючого законодавства відповідач безпідставно виніс оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 450,00 грн. - за правопорушення, якого він, позивач, не вчиняв.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягав, просив позов задовольнити.

Відповідач втретє в судове засідання не з'явився, заяв, клопотань чи заперечень до суду не надав, про розгляд справи повідомлявся неодноразово належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Проаналізувавши наведені дані, дослідивши матеріали справи, в тому числі, надані позивачем копії постанови серії БР № 315688 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає встановленим, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді вказаного штрафу у розмірі 425,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП дійсно була винесена вищевказаним суб'єктом владних повноважень - відповідачем - 17.03.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірностісвого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте відповідач до суду не з'явився, заперечення та об'єктивні докази правомірності свого рішення суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 293 КУпАП встановлено, що «орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення».

Згідно зі ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Відповідач складаючи постанову відносно позивача, на підставі адміністративних матеріалів - протоколу складеного згідно зі статтями 222,256 КУпАП, діяв в порушення ст. 280 КупАП - не з'ясував всі обставини, зазначив відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення та визначив покарання у межах санкції визначеної ч.2 с.122 КУпАП, не надавши позивачу, як встановлено під час розгляду справи ніяких доказів вчинення правопорушення та при цьому позивача працівник поліції не зупиняв та постанови про адміністративне правопорушення йому не вручав, при цьому в позивач стверджує, що він в місто Васильків не їздив в день складення постанови, а тому не міг перебувати на своєму автомобілі на автодорозі Обухі-Васильків, як вказано в постанові, що вказує на неправомірність дій відповідача та обгрунтованість позовних вимог позивача.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона, при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості; презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, але відповідач в порушення даної статті не довів правомірності своїх дій та неправомірності дій позивача, будь-яких заперечень до суду не надав.

Враховуючи викладене, положення ст.162 КАС України, статей 38, 247, 293 КУпАП, суд вважає, що належить задовольнити позов, а саме: визнати незаконною постанову серії БР № 315688 від 17.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн., оскільки у вказаний у постанові час та день позивач на вказаному автомобілі у місці вчинення правопорушення зазначеному в постанові не перебував, копію постанови отримав поштою.

Під час судового розгляду відповідачем не подано жодних доказів в обґрунтування правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, при цьому з доводів позовної заяви вбачається, що позивач зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення не вчиняв, вимоги Правил дорожнього руху не порушував, тому підстави для накладення адміністративного стягнення були відсутні. Оскільки наявні у матеріалах справи докази вказують на відсутність підстав про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України, що свідчить про відсутність відповідного складу правопорушення в діях позивача, суд вважає позов слід визнати обґрунтованим та задовольнити.

Суд вважає, що позивач пропустив процесуальний строк для подачі позову до суду з поважних причин, тому його клопотання про поновлення такого строку задовольняє і поновлює йому процесуальний строк для подачі позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 9, 17, 71,79, 158-163 КАС України, ст.293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі позову до суду.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області в особі інспектора МЗ ГУНП в Київській області Яценка Віктора Григоровича про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати незаконною постанову інспектора МЗ ГУНП в Київській області Яценка Віктора Григоровича від 17.03.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 425,00 гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддяБолобан В. Г.