Справа № 814/1588/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2017 р. Справа № 814/1588/17
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В.В. розглянув адміністративну справу в порядку скороченого провадження

за позовомГоловного управління ДФС у Миколаївській області,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ВСД-Будком",
простягнення податкового боргу в сумі 9442,27 грн.,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Миколаївській області звернулось до адміністративного суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСД-Будком" податкового боргу в сумі 9442, 27 гривень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 183-2 КАС України адміністративні справи про стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, суд може розглядати в порядку скороченого провадження, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Суд запропонував відповідачу десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі або до 04.09.2017 року подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Однак у строки, визначені чинним законодавством, відповідач заперечення до суду не подав.

Розглянув адміністративну справу в порядку скороченого провадження, суд дослідив письмові докази, надані позивачем, та прийшов до такого висновку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВСД-Будком" зареєстроване в якості юридичної особи та як платник податків перебуває на обліку в ДПІ Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області.

З матеріалів справи вбачається, відповідачем самостійно визначено плату з податку на прибуток в сумі 787, 00 грн., яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за 2014 рік, відповідно до декларації № від 02.03.2015 року.

Відповідачем частково сплачено заборгованість з переплати в сумі 89, 13 грн.

Відповідно до пп. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Разом з цим, за п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

При цьому, сума податкового зобов'язання, самостійно визначена платником податків, згідно з п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України оскарженню не підлягає.

В порушення вимог податкового законодавства відповідач у добровільному порядку не сплатив суму самостійно визначеного податкового зобов'язання за 2014 рік, в наслідок чого у нього виник податковий борг з податку на прибуток в сумі 697, 87 грн.

Крім того, відповідачем самостійно визначено плату з податку на додану вартість в сумі 7129, 00 грн., яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за: - липень 2014 року в сумі 4 568, 00 грн., відповідно до декларації № від 20.08.2014 року; - серпень 2014 року в сумі 90, 00 грн., відповідно до декларації № від 22.09.2014 року; - вересень 2014 року в сумі 779, 00 грн., відповідно до декларації № від 20.10.2014 року; - жовтень 2014 року в сумі 1031, 00 грн., відповідно до декларації № від 07.12.2014 року; - листопад 2014 року в сумі 661, 00 грн., відповідно до декларації № від 22.12.2014 року.

В порушення вимог податкового законодавства відповідач у добровільному порядку не сплатив суму самостійно визначеного податкового зобов'язання, в наслідок чого у нього виник податковий борг з податку на додану вартість в сумі 7129, 00 грн.

Разом з цим, за результатами камеральної перевірки відповідача з питань своєчасності сплати та подання платіжних доручень до установ банків на перерахування належного до сплати грошового зобов'язання податку на додану вартість за листопад, грудень 2013 року, на підставі Акту № 106/15-01/37758001 від 15.01.2015 року, 25.02.2015 року позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким відповідачу нараховано зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 126, 20 грн. та податкове повідомлення-рішення № , яким відповідачу нараховано зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1489, 20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, правом на оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень відповідач не скористався, а відтак на час розгляду справи вони є чинними та вважається узгодженим.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідач у добровільному порядку не сплатив визначену податковими повідомленнями-рішеннями суму податкових зобов'язань, внаслідок чого у нього виник податковий борг в сумі 1615, 40 гривень з податку на додану вартість.

В порушення вимог податкового законодавства відповідач у добровільному порядку не сплатив суму визначеного податкового зобов'язання, внаслідок чого у нього виник податковий борг з податку на додану вартість в сумі 8744, 40 грн.

Згідно з пп. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання являється податковим боргом.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; крім того, п.36.5, ст.36 ПК України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідальність несе платник податків.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 ст.59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ю" від 23.05.2012 року № 316 на суму 3095, 86 грн., яка отримана відповідачем 27.06.2012 року.

Згідно п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем не надано.

Позов поданий до адміністративного суду у межах строку, передбаченого ст.99 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Одночасно з цим, суд зазначає, що як випливає з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСД-Будком" () в дохід держави податковий борг в смуі 9 442, 27 гривень (дев'ять тисяч чотириста сорок дві гривні двадцять сім копійок) з розрахункових рахунків у банках обслуговуючих ТОВ "ВСД-Будком".

3. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко