Справа № 541/829/17
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/829/17
Провадження № 2-а/541/44/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Євдокимової Н,Ю.,Кійченко Т.Г.,Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про скасування постанов щодо накладення адміністративного стягнення,

В с т а н о в и в :

19 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про скасування постанов щодо накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що 12 квітня 2010 року адміністративною комісією при Миргородському міськвиконкомі було винесено постанову № 52 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень та постанову № 49 якою було накладення стягнення у розмірі 850 гривень. 13 березня 2017 року було складено протокол № 35 в якому зазначено, що він наче б то порушив п.5.1.6 Правил благоустрою м.Миргорода. В постанові № 52 зазначається, що він здійснював торгівлю з порушенням площі зазначеної у договорі. Проте, в своїй заяві про надання в оренду окремих елементів благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності від 06 квітня 2016 року позивач просив надати йому земельну ділянку площею 9 кв.м., а рішенням виконавчого комітету № 274 від 28 квітня 2016 року йому було надано в оренду 25 кв.м. Дана обставина відображена в п.2.1.1. Договору надання в оренду окремого конструктивного елементу благоустрою комунальної власності № 74 від 28 квітня 2016 року. В момент перевірки, при проведенні замірів використовуваної площі, її розміри були менші дозволених. В Постанові № 49 зазначається, що «..здійснював підприємницьку діяльність у невідповідному вигляді чим порушив п.5.1.6 «Правил благоустрою м.Миргорода». В момент здійснення перевірки посадовими особами 13 березня 2017 року по відношенню до позивача було складено протокол № 35, копію якого він отримав. Після ознайомлення з матеріалами адміністративних справ йому стало відомо, що по відношенню до нього було складено ще два протоколи - за № 30 та за № 33 про існування яких позивачу не було відомо оскільки складалися за без його участі і їх копії йому не вручались. В протоколі № 35 вказано свідків без зазначення їх місця проживання та засобів зв'язку. На засіданні адміністративної комісії при прийнятті рішень про винесення постанов №49 та №52 щодо накладення штрафів позивач заявляв клопотання про перенесення дати розгляду даних справ для надання можливості укладення угоди з адвокатом щоб скористатися юридичною допомогою, але дану вимогу комісією було проігноровано. Зазначив що він не скоював жодного правопорушення і здійснював підприємницьку діяльність виключно в межах чинного законодавства України. Тому, вважаючи постанови адміністративної комісії при Миргородському міськвиконкомі № 49 від 12.04.2017 року та №52 від 12 квітня 2017 року необґрунтованими, безпідставними та такими, що винесені з порушенням норм діючого законодавства України, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Суду пояснив, що він працює підприємцем з 1991 року і з Миргородською міською радою укладав договори. На тому місці він стоїть вже 3 роки торгує і до цього часу все було в порядку. 13 березня 2017 року на нього був складений протокол № 35, заперечення надав адмінкомісії по протоколу № 35. При складанні іншого протоколу свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не було, тому вважав протокол сфальсифікованим. Вважав, що площі не перевищував, оскільки на тому місці в нього стоїть дві палатки одна розміром 2х2,5 м, а друга 2х2 м, загальною площею приблизно 9 кв.м., і хоч деякі ящики з товаром стояли за межами палатки, але в межах орендованої ним площі - 25 кв.м.

Представник відповідача виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області Синельник Н.А., що діє на підставі довіреності (а.с.20) позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала, суду пояснила, що на адресу адміністративної комісії надійшло два протоколи складені на ОСОБА_3 Справи повинні були розглядатися адміністративною комісією в найближчому засіданні. Від правопорушника надійшла заява про те, що він просить перенести розгляд справи у зв'язку з тим, що він хоче скористатися правовою допомогою. У зв'язку з цим адміністративна комісія перенесла розгляд протоколів на іншу дату про що позивача повідомили. На засідання комісії він з'явився. Дана торгівельна точка знаходиться в неохайному стані, вона порвана, псує загальний вигляд місця. Площа значно перевищує ту, яку надавали дозволом виконавчий комітет. В договорі чітко прописано 3х3 торгівельна точка і 25 м.кв. оренди, для того, щоб мати можливість здійснювати торгівлю. Зазначила, що в даній торгівельній точці здійснювалася торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, хоча в договорі зазначено, що предметом торгівлі є виключно овочі і фрукти. Крім того, що всередині павільйону здійснювалася торгівля, багато ящиків з продукцією було виставлено за його межі. При фактичному обстежені загальна площа тимчасової споруди перевищувала площу на яку давали дозвіл. Позивачем порушені три пункти Правил благоустрою території м.Миргорода, затверджених рішенням Миргородської міської ради від 13.05.2010 року № 37, в зв'язку з чим було складено два протоколи, які були розглянуті адміністративною комісією 12 квітня 2017 року та на підставі наявних доказів винесені постанови № 49 і № 52, які є законними і обгрунтованими, тому просила у задоволенні позову відмовити.

В судому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює інспектором з благоустрою Миргородської міської ради. При проведенні перевірки розміщення торгової палатки ОСОБА_3 нею було виявлено порушення площі розміщення, оскільки згідно договору йому надали площу 3х3 м., а там була набагато більша. Свідок викликала інспектора архітектури, щоб виміряти площу, крім того фотографувала правопорушення на свій мобільний телефон і свідки, вказані в протоколі, це реальні люди, які були на місці події. Коли виміряли площу, то під палаткою було 5х3 м.кв., а згідно положення дається ще метр по периметру, там позивач палатку не ставив, але там стояв товар і реальна площа на момент заміру була 7х5 м., а це вже 35 кв.м., крім того було порушено умови договору, оскільки міська рада надала в оренду елемент благоустрою для торгівлі овочами і фруктами, а позивач здійснював торгівлю ще й продовольчими товарами та іншими товарами, які не передбачені договором. 16 березня 2017 року нею був складений протокол, який ОСОБА_3 відмовився підписати. Копію протоколу вона вручила дружині ОСОБА_3, яка здійснювала торгівлю у цій палатці.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона з чоловіком - ОСОБА_3, займається торгівлею овочами та фруктами вже більше 20 років, добросовісно виконуючи всі вимоги. 12.03.2017 року до їх палатки підійшла ОСОБА_7 сказала, що вони порушують, помірявши кроками довжину і ширину торгового місця, і дала виклик, щоб її чоловік з'явився на адмінкомісію. Протокол не складався, ніхто нічого не дивився і свідків на було. 16 березня 2017 року з ранку вони складали палатку, коли підійшла ОСОБА_7 з двома представниками цієї служби і ще викликала дівчину з архітектури, вона переміряла рулеткою сказала, що ніяких порушень не було, що все в нормі і пішла собі. ОСОБА_7 міряла кроками і не могла повірити, що заміри були 2х4,5 м. На місці протокол не складався і тих свідків, що записані в протоколі не було.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є головою фонду підтримки підприємців, а ОСОБА_3 є учасником цієї спілки, він звернувся 13 березня 2017 року до неї і вони звернулися до юридичної консультації. Їм підготували звернення по його правах, також їх прийняв міський голова. З 2002 по 2014 рік вона була директором ринку і подружжя ОСОБА_3 стояли на ринку і у неї є договори, в яких вказано, що розмір їх палаток 2х2 м і 2х2,5 м і вони ніяк не могли перевищувати ті 25 квадратних метрів які їм виділила міська рада. Частина документів ОСОБА_3 залишилась у неї і 16-го з ранку ОСОБА_3 зателефонував до неї, що прийшла перевірка і потребуються документи і вона хвилин за 20 була на місці. При ній не складалось ніяких протоколів, інспектори з благоустрою вже відходили від палатки ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2017 року вони з дружиною йшли з магазину близько 9-ї години ранку, проходили повз ряд павільйонів по АДРЕСА_1 і їх попросили засвідчити, що стоїть палатка і торгують всім підряд. Там була жінка з рулеткою, щось міряла, вони з дружиною обійшли палатку з інспектором і розписались як свідки. Товар був розкладений, стояли ящики навкруги палатки за її межами, власник палатки від підпису в протоколі відмовився.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Як встановлено судом, згідно з договором № 74 про надання в оренду окремого конструктивного елементу благоустрою комунальної власності від 28 квітня 2016 року, Виконавчий комітет Миргородської міської ради надав ОСОБА_3, на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 28 квітня 2016 року № 274 «Про надання в оренду окремого елементу благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних норм та тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» (а.с.6), покриття АДРЕСА_1 площею 25,0 кв.м. для здійснення виносної торгівлі овочами та фруктами (а.с. 7-8). П. 2.2.2. вказаного договору передбачено, що орендар зобов'язується встановлювати об'єкти для здійснення господарської діяльності відповідно до погодженої в установленому порядку схеми прив'язки, без пошкодження конструктивних елементів благоустрою та озеленення, з забезпеченням безпеки населення при приєднанні конструкцій до електричної мережі, утримувати їх у належному технічному і санітарному стані та впорядковувати місця їх розташування, забезпечити технічну міцність і стійкість конструкцій.

Відповідно до план-схеми земельної ділянки на підставі топо-геодезичних матеріалів у масштабі 1:500 по АДРЕСА_1 (район № 70) із зазначенням розмірів та площі ділянки та схеми прив'язки тимчасової споруди ФОП ОСОБА_3 від 18 квітня 2016 року вих. № 37/77 розмір тимчасової споруди встановлений не більше 3,0?3,0м., ділянка для тимчасової споруди - 5,0?5,0м., а площа елементу благоустрою (з врахуванням конфігурації тимчасової споруди) - 25 кв.м. (а.с.3).

Таким чином, посилання позивача на те, що його торгові палатки розміщені відповідно до наданого дозволу і він не перевищував відведену йому площу, не відповідають дійсності і спростовуються його поясненнями, наданими суду, та показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що палатки займали площу 2?4,5м., що не відповідає конфігурації, зазначеній у вказаній вище план-схемі, тобто вони були встановлені не відповідно до погодженої в установленому порядку схеми прив'язки, а отже без відповідного дозволу. Крім того, згідно з поясненнями позивача, свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_4 та фотоматеріалами, що містяться у справах про адміністративні правопорушення та надані сторонами до матеріалів справи, ящики з товаром стояли і за межами палатки, що призводило, з урахуванням конфігурації палаток, призводило до порушення межі площі елементу благоустрою, наданої в оренду.

13 березня 2017 року інспектором інспекції з благоустрою ВУЖКГ Миргородської міської ради Дедейко Ліною Андріївною було складено протокол про адміністративне правопорушення № 30 за ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_3. Відповідно до складеного протоколу громадянин ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 навпроти ряду стаціонарних магазинів порушив п.5.1.6 Правил благоустрою м.Миргород, а саме: допустив торгівлю, що значно перевищує вказану в договорі (а.с.9). Також, 16 березня 2017 року інспектором інспекції з благоустрою ВЖКГ Миргородської міської ради ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 33 за ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_3. Відповідно до складеного протоколу від 16 березня 2017 року, по АДРЕСА_1 здійснювалась торгівля продовольчими товарами з палатки, яка перевищувала площу вказану в договорі на надання в оренду окремого елементу благоустрою (згідно схеми 3х3м., а фактично 5х3 м.). Зовнішній вигляд палатки не відповідає санітарним нормам, чим порушив п.5.1.6 Правил благоустрою м.Миргород (а.с.11). За наслідками розгляду даних протоколів, постановою № 49 та постановою № 52 адміністративної комісії при Миргородському міськвиконкомі від 12 квітня 2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів в сумі 850 грн. та 1700 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 152 КУпАП (а.с. 12, 13).

Як вбачається з постанови № 49 адміністративної комісії при Миргородському міськвиконкомі від 12 квітня 2017 року ОСОБА_3, 13 березня 2017 року здійснював підприємницьку діяльність у невідповідному вигляді, чим порушив п. 5.1.6. «Правил благоустрою території м.Миргорода» затверджених рішенням Миргородської міської ради від 13.056.2010 року №37 (а.с.12). Згідно постанови адміністративної комісії № 52 від 12 квітня 2017 року ОСОБА_3, 16 березня 2017 року здійснював торгівлю продовольчими товарами по АДРЕСА_1 з порушенням площі зазначеної у договорі, чим порушив п. 5.1.6. «Правил благоустрою території м.Миргорода» (а.с.13).

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Пунктом 4 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Саме з урахуванням вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішенням Миргородської міської ради від 13.05.2010 року №37 затверджено «Правила благоустрою території міста Миргорода», які оприлюднені шляхом публікації в газеті «Миргород - наш дім» та розміщені на офіційному сайті http://mirportal.pamak.com.ua., отже доведені до відому населення м.Миргорода.

Як встановлено судом вказані Правила на час складання протоколу, винесення постанови та розгляду справи судом ніким не скасовані, були та є чинними, а відтак підлягають до обов'язкового виконання на всій території міста Миргорода.

Відповідно до 5.1.6. «Правил благоустрою міста Миргорода» на об'єктах благоустрою міста підприємствам, установам та організаціям, фізичним особам - підприємцям, а також громадянам забороняється:

- вчиняти дії, що призводять до порушення умов благоустрою, пошкодження (руйнування чи псування) вулично - дорожньої мережі, інших об'єктів та елементів благоустрою, ускладнення умов руху пішоходів та транспорту, а також вчиняти інші дії, що заборонені цими Правилами та чинним законодавством України;

- самовільно розміщувати на території об'єктів благоустрою міста будівлі та споруди торговельного, соціально - культурного, побутового та іншого призначення у не відведених для цього місцях та без наявності відповідного дозволу;

- встановлювати без відповідного дозволу малі архітектурні форми, в тому числі палатки торгового та іншого призначення, інформаційні стенди на газонах, в парках, скверах, тротуарах, площах та біля історичних пам'яток;

- зберігати товари і тару на прилеглих до об'єктів торговельної діяльності та/або сфери послуг територіях, проїзної частині вулиць, тротуарах, інших територіях загального користування.

За вимогами п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Щодо посилання позивача на порушення його прав при складанні протоколів про адміністративне правопорушення суд вважає наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення за своїм характером не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише встановлює та фіксує певні фактичні обставини, пов'язані з вчиненням адміністративного правопорушення, та не породжує ніяких прав та обов'язків для правопорушника. Можливість оскарження протоколу про адміністративне правопорушення не передбачена ні Кодексом України про адміністративні правопорушення, ні Кодексом адміністративного судочинства України, тому посилання позивача на те, що в зв'язку з не врученням йому копії протоколу № 33 від 16.03.2017 він був позбавлений можливості захистити свої права, є безпідставним. При цьому позивач не був позбавлений права отримати копію протоколу та інших матеріалів справи звернувшись з відповідною заявою до органу, якому вони були направлені на розгляд, але ні в заяві, ні під час розгляду справи судом не навів обставин, які б перешкоджали йому зробити це до 12 квітня 2017 року. Твердження позивача про те, що він не знав про складання протоколу спростовуються показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про те, що позивач відмовився від його підписання та отримання його копії, а також показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, згідно з якими позивач був присутній під час проведення перевірки 16 березня 2017 року. Показання цих свідків про те, що в цей день протокол про адміністративне правопорушення не складався, суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_8 є дружиною позивача і стверджувала таке і про протокол від 13.03.2017, який позивач, згідно з його ж поясненнями, отримав, хоч і відмовився підписувати, а згідно з показаннями ОСОБА_9 вона прибула на місце події вже тоді, коли інспектори з благоустрою його залишали.

Посилання позивача на те, що він був позбавлений можливості при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката суд вважає безпідставним, оскільки саме з метою забезпечення цієї можливості, за заявою позивача, розгляд справи адміністративною комісією було відкладено з 21.03.2017 на 12.04.2017. Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_9 та форми і змісту заяви про відкладення розгляду справи, позивач користувався правовою допомогою фахівця у галузі права, проте в судовому засіданні не зміг пояснити та підтвердити відповідними доказами обставини, які б перешкоджали йому скористатися цією допомогою під час розгляду справ адміністративною комісією, на якому позивач був присутнім.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.152 КУпАП, на час розгляду справ адміністративною комісією, крім вищезгаданих протоколів підтверджувалася також іншими документами, що містяться в матеріалах справи, фотоматеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Протягом судового розгляду справи позивач стверджував, що загальний розмір його палаток становив 2?4,5м., ящики з товаром стояли і за межами палаток та торгівля здійснювалась не тільки овочами і фруктами, але й іншими продовольчими та непродовольчими товарами, тому суд вважає ці обставини встановленими.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, об'єктивною стороною якого є порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 відповідачем рішення прийнято обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Доводи позивача щодо неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами справи, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 відповідають вимогам ст.ст. 33, 268, 283, 284, 285 КУпАП, тому підстав для задоволення адміністративного позову суд не вбачає.

Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. В зв'язку з тим, що відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, питання про їх компенсацію судом не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 72, 86, 94, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 152, 213, 218, 251, 254, 256, 268, 278, 288, 289 КУпАП, Законом України «Про благоустрій населених пунктів», суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про скасування постанови адміністративної комісії при Миргородському міськвиконкомі № 49 від 12 квітня 2017 року щодо накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та постанови адміністративної комісії при Миргородському міськвиконкомі № 52 від 12 квітня 2017 року щодо накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю. В. Сидоренко