Справа № 815/5569/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 р. Справа № 815/5569/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

при секретарі - Татарин Б.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04 березня 2016 року № та №.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 лютого 2016 року податковим органом проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_2 (ІК НОМЕР_1) магазину за адресою: АДРЕСА_1 з питань додержання вимог податкового та іншого законодавства, порядку щодо проведення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з актом №1 відмови від підписання від розпису у направленнях на перевірку суб'єкта господарювання від 18 лютого 2016 року позивач відмовилась від підписання направлень та наказу на перевірку про ознайомлення.

За результатами даної перевірки складено акт №43-25/15-24-21-01/НОМЕР_1 від 26 лютого 2016 року, в якому співробітниками відповідача встановлено:

- незастосування регістрів розрахункових операцій пр. продажу алкогольних напоїв на загальну суму 116 грн., чим порушено вимоги п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- порушено порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме відсутні прибуткові накладні на алкогольні напої, зазначені у додатку до акту, чим порушено п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- відсутність ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями при здійсненні їх реалізації на загальну суму 116 грн. та наявних на місці їх реалізації згідно додатку, чим порушено ч.12 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

04 березня 2016 року на підставі акту перевірки та встановлених порушень, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 349 грн. та № щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту реалізації позивачем алкогольних напоїв без наявності ліцензії на такий вид діяльності, у зв'язку з чим відповідач правомірно застосував до позивача санкцію передбачену ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ч.12 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до абз. 5 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що позивачкою незастосовано регістри розрахункових операцій при продажу алкогольних напоїв на загальну суму 116 грн., порушено порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме відсутні прибуткові накладні на алкогольні напої, зазначені у додатку до акту та відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями при здійсненні їх реалізації на загальну суму 116 грн. та наявних на місці їх реалізації.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що позивачкою не заперечується той факт, що на момент проведення перевірки, а саме 18 лютого 2016 року нею не було отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що перевірка була проведена іншого суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, яка здійснювала господарську діяльність в іншій частині будівлі магазину, оскільки в матеріалах справи наявні наказ про проведення фактичної перевірки саме ФОП ОСОБА_2 №45 від 17 лютого 2016 року та відповідні направлення на перевірку від 17 лютого 2016 року №47 та №48 (а.с.100-102).

Разом з цим, колегія суддів вважає правильним посилання суду першої інстанції на той факт, що ліценція ФОП ОСОБА_3 була видана лише 16 березня 2016 року, терміном її дії з 17 березня 2016 року по 17 березня 2017 року (а.с.149), а перевірка здійснювалась 18 лютого 2016 року, а відтак твердження апелянта, що придбаний при проведенні фактичної перевірки алкогольний товар реалізовувався ОСОБА_3 є також безпідставними.

Поряд з цим, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на не отримання будь-яких документів щодо проведеної перевірки, оскільки згідно акту №1 від 18 лютого 2016 року (а.с.103) податковим органом зафіксовано відмову від підписання у наказі про проведення перевірки та направленнях на перевірку суб'єкта господарювання - ФОП ОСОБА_2

Більш того, в акті перевірки від 18 лютого 2016 року наявний підпис ФОП ОСОБА_2, а в графі «Зауваження до акта перевірки» зазначено про їх відсутність (а.с.104-105), а отже і доводи апелянта про не отримання податковим органом її пояснень не можуть бути прийняті до уваги.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт реалізації позивачкою алкогольних напоїв без наявності ліцензії на такий вид діяльності є доведеним, у зв'язку з чим податковим органом правомірно застосовано до позивача санкцію передбачену ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому вимоги щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04 березня 2016 року № та № не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 вересня 2017 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук