Справа № 826/16475/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєлової Л.В.

суддів: Желтобрюх І. Л., Парінова А.Б.

розглянувши у судовому засіданні у м. Києві у порядку письмового провадження питання про поновлення провадження у справі за адміністративними позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" Тимошенка Костянтина Володимировича, треті особи - ПАТ "Міський комерційний банк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" Тимошенка Костянтина Володимировича визнати ОСОБА_2 кредитором ПАТ "Міський комерційний банк" на загальну суму 1155663,56 грн. та внести дану суму до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року та постановити нову, якою позовні вимоги - задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року зупинено апеляційне провадження у справі №826/16475/15 до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне поновити зупинене провадження, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Бел лет проти Франції» суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які ставлять втручання у її права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»зазначено, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення).

У справі «Василів проти України» Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що майнові права є явно важливими для осіб, що вимагає від судів докладення максимальних зусиль щодо розгляду справи у найкоротші строки.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року №6-1367цс15.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

У даній справі предметом розгляду є відшкодування коштів за вкладом позивача.

Так, провадження у даній справі зупинено до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

03 липня 2015 року на Пленумі Верховного Суду України було прийнято рішення про звернення з конституційним поданням до Конституційного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Підставою для такого звернення є ухвала Вищого адміністративного Суду України від 02 квітня 2015 року.

10 лютого 2016 року ухвалою Конституційного Суду України було відкрито конституційне провадження у справі.

06 лютого 2017 року Київським апеляційним адміністративним судом направлено лист №01-08/790/2017 Голові Конституційного Суду України у якому зазначено про необхідність повідомлення суду апеляційної інстанції про розгляд зазначеного конституційного подання з метою вирішення питання про поновлення провадження у справах про оскарження рішень, дій та бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його уповноважених осіб.

03 березня 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду надійшла відповідь на вищевказаний лист у якій секретаріат Конституційного Суду України повідомляє, що не визначено дату наступного пленарного засідання щодо розгляду справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Конституційний Суд України значно перевищив установлений законом строк розгляду конституційного подання Верховного Суду України, а подальше зупинення апеляційного провадження у справі призводить до незаконного та необґрунтованого затягування розгляду цієї справи.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для поновлення провадження у справі.

Керуючись ст.. 156, 160, 196, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити апеляційне провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" Тимошенка Костянтина Володимировича, треті особи - ПАТ "Міський комерційний банк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії.

Продовжити провадження у справі зі стадії, на якій воно було зупинено.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з моменту направлення копії сторонам є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 06.09.17

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді І. Л. Желтобрюх,

А.Б. Парінов