Справа № 276/111/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м.Житомир справа № 276/111/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Алексюк Т.В.,

за участю: позивача та представника позивача ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2, Хорошівської селищної ради про визнання дій незаконними, скасування запису,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати незаконними дії державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 по внесенню до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за Дворищенською сільською радою права власності на нерухоме майно, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме громадське приміщення Дворищенської сільської ради, реєстраційний номер майна 18800542 від 29.09.2016;

- скасувати запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за Дворищенською сільською радою права власності на нерухоме майно, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме громадське приміщення Дворищенської сільської ради, реєстраційний номер майна 18800542 від 29.09.2016 як незаконний.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказане майно не належить до комунальної власності, а є майном бувшого КСП "Прапор Леніна", яке було розпайоване між його учасниками, а тому при здійсненні реєстрації права власності за Дворищенською сільською радою державний реєстратор мав керуватись не п.44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127, а п.62 вказаного Порядку та ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та у зв'язку із цим витребувати від заявника рішення правонабувача майна, уповноваженого ним органу про надання згоди на передачу обєкта нерухомого майна та інші документи. Водночас, реєстратором не було витребувано вказаних документів та проведено реєстрацію права власності лише на підставі довідки, яка на думку позивача, не відповідає дійсності.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач державний реєстратор в судове засідання не з'явився, надіслав письмові пояснення, в яких зазначає, що державна реєстрація права власності проводилась у відповідності до п. 44 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Дворищенською сільською радою були надані усі документи, передбачені вказаним пунктом, а тому вважає, що державний реєстратор діяв у відповідності до закону.

Відповідач Хорошівська селищна рада проти позовних вимог заперечує, вважає, що державний реєстратор провів державну реєстрацію на законних підставах, відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п.44 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", просив розглянути справу без участі його представника (а.с.148).

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 індексний номер 31847044 від 13.10.2016 зареєстровано право комунальної власності за Дворищенською сільською радою на приміщення сільської ради загальною площею 92,2 кв.м. за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с.Дворище, вул.Лесі Українки,10 реєстраційний номер майна 211, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності 16879465 (а.с.156).

Вважаючи вказані дії та запис протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно зі частиною 4 статті 3 Закону № 1952-IV, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина четверта 4 стаття 15 Закону № 1952-IV).

За змістом частини другої статті 9 Закону № 1952-IV, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

При цьому суд враховує, що на сьогоднішній день в Україні не існує єдиної бази, за допомогою якої можна встановити реєстрацію прав, які виникли та зареєстровані до 01 січня 2013 року.

Однак, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав, які виникли та зареєстровані до 01.01.2013, не може позбавляти особу цього права.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2016 Дворищенська сільська рада подала до державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області заяву про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - приміщення сільської ради загальною площею 92,2 кв.м. за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с.Дворище, вул.Лесі Українки,10, форма власності комунальна.

Рішенням №31693042 від 04.10.2016 державний реєстратор зупинив розгляд заяви у зв'язку з тим, що заявником були подані документи не в повному обсязі, визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127, а саме не подано рішення про присвоєння юридичної адреси, а також документ, що підтверджує факт перебування об'єкта нерухомого майна в комунальній власності (а.с.158).

Рішенням від 04.10.2016 відновлено розгляд заяви, оскільки заявником у строк, встановлений законодавством, усунено обставини, що були підставою для прийняття відповідного рішення, а саме подано рішення про присвоєння юридичної адреси (а.с.157).

У вказаному рішенні реєстратором не вказано чи було подано заявником документ, що підтверджує факт перебування об'єкта нерухомого майна в комунальній власності.

Як зазначено відповідачем у письмових поясненнях, заявником було подано:

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує факт відсутності перебування об'єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням;

- документ, що підтверджує факт перебування об'єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування, а саме Дворищенською сільською радою.

Підставою для виникнення права власності державним реєстратором у Державному реєстрі речових права на нерухоме майно вказано: лист №05/3258 від 28.09.2016 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, довідка №356 від 03.10.2016 Дворищенської сільської ради.

Судом досліджено вказані лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (а.с.96) та довідку Дворищенської сільської ради (а.с.95).

Слід звернути увагу, що у вказаній довідці вказано, що громадське приміщення Дворищенської сільської ради, за адресою: Житомирська область, Хорошівський район, с.Дворище, вул.Лесі Українки,10 належить до комунальної власності. При цьому, не вказано жодної правової підстави чи документального підтвердження даного твердження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п.40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Так, стаття 27 вказаного Закону передбачає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Пунктом 44 Порядку, на який посилається відповідач, передбачено, що для державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий обєкт, подаються:

1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна;

2) витяг з Єдиного реєстру обєктів державної власності щодо такого обєкта (у разі державної реєстрації права державної власності);

3) документ, що підтверджує факт перебування обєкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності);

4) документ, що підтверджує факт відсутності перебування обєкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Аналізуючи наведені вимоги в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та відповідного пункту Порядку.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, державний реєстратор при здійсненні державної реєстрації права власності керувався тільки п.44 Порядку та не витребував документів, передбачених ст.27 Закону, зокрема рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Як зазначалось вище, довідка Дворищенської сільської ради №356 від 03.10.2016 не може бути документом, що підтверджує факт перебування обєкта нерухомого майна у комунальній власності, оскільки не містить посилань на жодну правову підставу набуття права комунальної власності.

Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

Водночас, будь-яких запитів державним реєстратором щодо приналежності даного приміщення до обєктів комунальної власності, у звязку із відсутністю вказаної інформації у наданій довідці, державним реєстратором не зроблено.

Отже, державним реєстратором належним чином не перевірено чи дійсно вказане майно належить до комунальної власності.

Крім того, слід звернути увагу, що рішення про державну реєстрацію права власності державний реєстратор прийняв 13.10.2016, проте в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказав час та дату державної реєстрації 29.09.2016 11:37:59, що не відповідає вимогам п.19 Порядку, яким передбачено, що державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав.

З огляду на викладене, слід визнати неправомірними дії Державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 щодо внесення запису про право власності №16879465 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із зазначенням дати та часу державної реєстрації 29.09.2016 11:37:59.

Крім того, згідно пояснень позивача та його представника, адміністративне приміщення за адресою: с.Дворище, вул.Лесі Українки, 10 Хорошівського району Житомирської області було власністю КСП "Прапор Леніна", передано в користування ПОСП "Дворищенське" та ніколи не передавалось у комунальну власність Дворищенської сільської ради.

На підтвердження даних тверджень позивачем надано договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній власності від 22.03.2001(а.с.10-33), звіт про рух матеріальних цінностей за 1994р. (а.с.35-38), інвентаризаційний опис ПОСП "Дворищенське" від 19.05.2011 (а.с.39-45), протокол загальних зборів співвласників майнових паїв ПОСП "Дворищенське" від 05.08.2008, від 30.12.1999 (а.с.46-51), звіт про проведення незалежної оцінки ринкової вартості основних засобів ПОСП"Дворищенське" (а.с.57-76), архівну виписку Архівного сектору Хорошівської райдержадміністрації Житомирської області №22 від 06.02.2017 (а.с.108).

Відповідно до ст.8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Обґрунтовуючи порушення своїх прав оспорюваними діями державного реєстратора, позивач вказав, що він є співвласником майнових паїв КСП "Прапор Леніна" (ПОСП "Дворищенське"), що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП №036033 від 15.07.2004. Згідно із протоколом №4 від 09.08.2006 зборів уповноважених співвласників майнових паїв ПОСП "Дворищенське" вирішено видати ОСОБА_1 в рахунок паю кімнату бібліотеки і медпункту першого поверху контори, а саме кімнату бібліотеки 28,32 кв.м., про що вчинено запис на вищевказаному свідоцтві (а.с.98-102). Позивач вчиняв дії щодо оформлення права власності на вказане приміщення, водночас голова Дворищенської сільської ради не допустив спеціалістів БТІ до вказаного приміщення, а тому право власності за позивачем не оформлено.

Крім того, позивач зазначив, що 31.05.2016 він звернувся до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з позовом до Хорошівської селищної ради (правонаступник Дворищенської сільської ради) з позовом про витребування вказаного майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 03.04.2017 провадження у цій цивільній справі було зупинено до вирішення даної адміністративної справи №276/11/17. Після порушення провадження у цивільній справі Дворищенською сільською радою 29.09.2016 було подано документи до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на все адміністративне приміщення, в якому перебуває і кімната, що була передана позивачу, що є порушенням його прав та законних інтересів.

Отже, на даний час судом не вирішено спір між сторонами про право цивільне, а саме щодо права власності на приміщення за адресою: с.Дворище, вул.Лесі Українки, 10 Хорошівського району Житомирської області, що свідчить про порушення прав позивача оспорюваним рішенням державного реєстратора.

Відповідно до ст.37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. З аналізу вказаної статті вбачається, що одним із наслідків такого оскарження є скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на недотримання державним реєстратором порядку проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою повного захисту порушених прав позивача, керуючись ч.2 ст.11 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 31847044 від 13.10.2016.

Щодо позовної вимоги про скасування запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно слід зазначити наступне.

Відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. №1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мінюст.

Отже, запис про скасування державної реєстрації прав на підставі рішення суду буде внесено державним реєстратором після набрання рішенням суду законної сили.

З огляду на викладене, позовна вимога про скасування запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за Дворищенською сільською радою права власності на нерухоме майно, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме громадське приміщення Дворищенської сільської ради, реєстраційний номер майна 18800542 від 29.09.2016 як незаконного, є передчасною, а тому у її задоволенні слід відмовити.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідач державний реєстратор не довів правомірності прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 11,158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 щодо внесення запису про право власності №16879465 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із зазначенням дати та часу державної реєстрації 29.09.2016 11:37:59.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 31847044 від 13.10.2016.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст постанови виготовлено: 08 вересня 2017 р.