Справа № 725/1569/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/1569/17

Головуючий у 1-й інстанції: Галичанський О.І.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

05 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Чернівецькій області Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області Василенюка Сергія Дмитровича на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Чернівецькій області Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області Василенюка Сергія Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з позовом до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Чернівецькій області Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області Василенюка Сергія Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постановою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Разом з тим, 28 серпня 2017 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про перенесення розгляду справи. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 29 березня 2017 року деравжним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Чернівецькій області Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області Васеленюк С.Д. винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-5 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач допустив невиконання п. 6 припису від 02 вересня 2016 року № 31 щодо спеціального використання природних ресурсів на території НПП "Вижницький" без вилучення, а саме: використання природних ресурсів без ліміту, що видається центральним органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього середовища.

Ввжаючи зазначену постанову незаконною, позивач звернувся із цим адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Диспозицією ст. 188-5 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2, працюючи на посаді начальника відділу лісового господарства ДП "Берегометське ЛМГ" допустив невиконання п.2 та п. 6 припису від 02.09.2016 року №31 щодо спеціального використання природних ресурсів на території НПП "Вижницький" (без вилучення), а саме: використання природних ресурсів без ліміту, що видається центральним органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього середовища; відсутність ліміту на спеціальне використання природних ресурсів на території та об'єктів ПЗФ на території НПП "Вижницький" без вилучення (а.с. 7).

Як вбачається з копії припису Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області від 02.09.2016 року №31, останній для виконання підлягав врученню для виконання головному лісничому ДП "Берегометське лісомисливське господарство" ОСОБА_5

Матеріали справи не містять відомостей про те, що винесений державною екологічною інспекцією у Чернівецькій області припис №31 від 02.09.2016 року ДП "Берегометське ЛМГ" був оскаржений, а тому викладені в ньому зауваження підлягали усуненню та виконанню у встановлений приписом строк.

Пунктами другим та шостим вказаного припису визначено необхідність забезпечення складання порубкових решток та очищення лісосік від захаращення порубковими залишками, а також відсутність ліміту виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів на спеціальне використання природних ресурсів.

Як вбачається з матеріалів справи та було підтверджено під час судового засідання, позивач працює на посаді начальника відділу лісового господарства ДП "Берегометське лісомисливське господарство", проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували що відповідно до його посадових обов'язків на нього покладено одержання відповідних лімітів на спеціальне використання природних ресурсів, контроль за проведенням рубки лісу в межах природоохоронної зони, в тому числі і санітарної рубки, за наявності відповідних лімітів, а також виконання вимог п.п. 42, 43 Санітарних правил в лісах України щодо складання порубкових решток та очищення лісосік від захаращення порубковими залишками.

Посилання апелянта на те, що за підписом ОСОБА_2 були надані заперечення до акту перевірки від 29 березня 2017 року, а отже він є суб'єктом правопорушення, є необгрунтованим, оскільки позивач безпосередньо брав участь у самій перевірці (входив в склад комісії) та був включений в акт перевірки, тому мав право на написання своїх заперечень до акту.

Окрім того, посилання відповідача на те, що ОСОБА_5 на момент проведення перевірки з 09.08.2016 р. по 02.09.2016 р. був відсутній на підприємстві спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до довідки № 452 від 04.08.2017 р., яка видана інспектором кадрів Бараном А.В., головний лісничий ДП "Берегометське ЛМГ" ОСОБА_5 в період з 09.08.2016 р. по 02.09.2016 р. виконував свої посадові обов'язки та був керівником підприємства (а.с. 111).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не було доведено, що саме ОСОБА_2, як начальник відділу лісового господарства ДП "Берегометське ЛМГ" був відповідальний за виконання тих пунктів припису, які зазначені в оскаржуваній ним постанові.

Відтак, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Чернівецькій області Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області Василенюка Сергія Дмитровича залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 вересня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В. Совгира Д. І.