Справа № 205/6534/15-а(2-а/205/49/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2017 рокусправа № 205/6534/15-а(2-а/205/49/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2017 року у справі № 205/6534/15-а (2-а/205/49/17) за позовом ОСОБА_1 до Виконуючої обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2, Дніпропетровського міського голови ОСОБА_3, треті особи - Комунальне підприємство Дніпропетровської міської ради "Жилсервіс-3", Дніпровська міська рада, про визнання дій неправомірними, часткове скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського міського голови ОСОБА_3 (далі - відповідач-1), виконуючої обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 (далі - відповідач-2), в якому просив, з урахуванням уточненої позовної заяви:

- визнати протиправними дії виконуючого обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 в частині видання розпорядження від 04.08.2015 року № 467-р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3»;

- скасувати пункт 2 в цілому та додаток розпорядження виконуючого обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 від 04.08.2015 року № 467-р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» в частині призначення ОСОБА_4 головою комісії з питань припинення як юридичної особи КП «Жилсервіс-3»;

- зобов'язати Дніпропетровського міського голову ОСОБА_3 поновити дію розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» в частині призначення ОСОБА_1 головою комісії з питань припинення як юридичної особи КП «Жилсервіс-3».

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2017 року визнано неправомірними дії виконуючого обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 в частині видання розпорядження від 04.08.2015 року № 467-р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3».

Скасовано пункт 2 в цілому та додаток до розпорядження виконуючого обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 від 04.08.2015 року «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» в частині призначення ОСОБА_4 головою комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства «Жилсервіс-3».

Зобов'язано Дніпропетровського міського голову ОСОБА_3 поновити дію розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» в частині призначення ОСОБА_1 головою комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства «Жилсервіс-3».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновки суду першої інстанції відносно того, що оскаржуване позивачем розпорядження прийняте з порушенням закону, не підтверджені жодними належними доказами, при цьому вказане розпорядження прийняте саме в межах повноважень міського голови та не суперечить чинному законодавству. Зазначено, що рішення міської ради від 30.05.2012 року № 35/24 «Про припинення як юридичної особи КП «Жилсервіс-3» та рішення міської ради від 02.03.2011 року № 16/9, від 25.01.2012 року № 27/20 та від 24.02.2010 року № 35/55 стосовно реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримування житлового фонду, якими суд першої інстанції обґрунтовує свій висновок, не містять заборон міському голові вносити зміни в свої розпорядження, зокрема при створенні комісії з питань припинення юридичної особи КП «Жилсервіс-3». При цьому втрата позивачем повноважень керівника КП «Жилсервіс-3» не пов'язана з прийняттям спірного розпорядження. Зауважено, що проект розпорядження міського голови від 04.08.2015 року № 467-р у встановлені законом строки було опубліковано на сайті міської ради у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме 08.07.2015 року, а прийняття органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами рішень чи розпоряджень щодо «поновлення дії» раніше зміненого чи скасованого ними розпорядчого акта, які фактично зобов'язав суд першої інстанції прийняти, не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Представники третіх осіб - Дніпровської міської ради, Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради "Жилсервіс-3", в судовому засіданні просили задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та його представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.05.2012 року на сесії Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 35/24 «Про припинення, як юридичної особи КП «Жилсервіс-3» та рішення міської ради від 02.03.11 № 16/9, від 25.01.12 № 27/20, від 24.02.10 № 35/55 стосовно реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримання житлового фонду» (а.с.4).

Розпорядженням Дніпропетровського міського голови ОСОБА_5 від 02.07.2012 року № 386-р створено комісію з питань припинення, як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» (а.с.5).

Згідно додатку до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р до складу комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» входить ОСОБА_1 (а.с.5 на звороті).

Згідно розпорядження виконуючого обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 від 04.08.2015 року № 467-р внесені зміни до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3», яким відповідно до пункту 1 викладено склад комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» у новій редакції (додаток), зокрема визначено головою комісії ОСОБА_4. Відповідно до пункту 2 вказаного розпорядження встановлено попередньому голові комісії ОСОБА_1 передати за описом всю документацію щодо припинення юридичної особи КП ДМР «Жилсервіс-3» комісії у складі згідно з п.1 цього розпорядження (а.с.6).

Згідно тексту преамбули, оскаржуване розпорядження прийнято на підставі листа Дніпропетровської обласної організації Профспілки працівників сфери підприємництва від 01.07.2015 вх. № 11/1124 (а.с.7).

Визнання протиправними дій виконуючого обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 в частині видання розпорядження від 04.08.2015 року № 467-р, скасування останнього та зобов'язання Дніпропетровського міського голову ОСОБА_3 поновити дію розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» в частині призначення ОСОБА_1 головою комісії з питань припинення як юридичної особи КП «Жилсервіс-3» і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження було прийняте із порушенням відповідної процедури, зокрема за відсутності листа, службової чи доповідної записки з дорученням (резолюцією) керівництва та без оприлюднення у встановленому порядку на офіційному сайті міської ради за 20 днів до його прийняття. При цьому виконуючою обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 вказане розпорядження було прийняте поза межами компетенції. Крім того, розпорядження від 04.08.2015 року № 467-р суперечить вимогам рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2014 року № 35/58 «Про внесення доповнень до положень про виконавчі органи Дніпропетровської міської ради», оскільки проект оскаржуваного розпорядження попередньо не погоджувався з постійною комісією міської ради з житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки останній зроблено без врахування наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Міський голова у певних випадках відноситься до суб'єктів владних повноважень, проте в будь-якому разі при зверненні до суду за правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України спір повинен бути публічно - правовим. Конституційний Суд України у Рішенні № 19-рп/2011 року від 14 грудня 2011 року зазначив, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності, правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Отже, необхідною ознакою для розгляду справи за правилами адміністративного судочинства є здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а саме: коли хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. При цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо прийняття виконуючим обов'язки Дніпропетровського міського голови ОСОБА_2 розпорядження від 04.08.2015 року № 467-р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 02.07.2012 року № 386-р «Про створення комісії з питань припинення як юридичної особи Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» та визнати останнє протиправним і скасувати.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

У відповідності до ч. 3, 4 статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Таким чином, з огляду на приписи зазначених правових норм та виходячи зі змісту оскаржуваного розпорядження, вбачається, що останнє реалізоване відповідачем в порядку приписів статті 105 ЦК України, при цьому останній в даному випадку діяв не як суб'єкт владних повноважень, а як уповноважена особа відповідного господарюючого суб'єкта стосовно питань, пов'язаних з ліквідаційною процедурою комунального підприємства. При цьому позивач, як колишній голова ліквідаційної комісії, не перебуває у підпорядкуванні міського голови, не зобов'язаний виконувати його вимоги, оскільки останній не уповноважений владно керувати його поведінкою, внаслідок чого відсутній публічно-правовий характер спору, а тому даний спір має бути розглянутий саме за правилами ЦПК України.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 198, п.1 ч.1 ст. 157, ст. 203, статтями 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2017 року у справі № 205/6534/15-а (2-а/205/49/17) - скасувати.

Провадження у справі № 205/6534/15-а (2-а/205/49/17) - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до цивільної юрисдикції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко