Справа № 688/4172/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/4172/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Березова І.О.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

30 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

третьої особи: ОСОБА_4

представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправними розпорядження виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 304 від 26.03.2013 року, свідоцтва про право власності та його скасування,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2016 року позивач - ОСОБА_6 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправними розпорядження виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 304 від 26.03.2013 року, свідоцтва про право власності та його скасування.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.

Третя особа та представник третьої особи заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (далі - суб'єкт владних повноважень), шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 3 КАС України в пункті 1 дає визначення терміну "справа адміністративної юрисдикції", якою визнається публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за ознаками, наведеними в частині першій статті 17 КАС України, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України (пункт 5 частини другої статті 17 КАС України).

При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини другої цієї ж статті у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 15 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Колегія суддів зауважує, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.

З огляду на це, неправильним є формальне застосування пункту 5 частини другої статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що до суду звертається суб'єкт владних повноважень як позивач. Зазначене підтверджується також правилами статей 3, 15, 45 ЦПК України, які передбачають право органів державної влади, органів місцевого самоврядування звертатися до суду з заявами в порядку цивільного судочинства у випадках, установлених законом.

Таким чином, аналіз статті 15 ЦПК України та статті 17 КАС України дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 14.12.2016 року №6-2554цс16.

Необхідно взяти до уваги й те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Встановлено, що в позовній заяві позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати розпорядження виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 304 від 26.03.2013 року; визнати не дійсним та скасувати свідоцтво про право власності б/н від 29.03.2013 року; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо реєстрації за: ОСОБА_4, права власності на кімнату АДРЕСА_1, номер запису про право власності - НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - НОМЕР_1.

З наведеного вбачається, що позивачем оскаржується рішення про передачу спірної кімнати у гуртожитку у власність ОСОБА_4 та свідоцтво про право власності на житло від 29.03.2013 року.

Тобто, даний спір виник із житлових правовідносин, а тому розгляд такого спору має здійснюватись в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Судом першої інстанції дані обставини не взято до уваги при розгляді справи по суті саме в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Стаття 203 КАС України визначає підстави для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі. Так, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2017 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправними розпорядження виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 304 від 26.03.2013 року, свідоцтва про право власності та його скасування закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2, що за захистом порушеного права він може звернутись в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 05 вересня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10