Справа № 425/1619/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Москаленко В.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року справа №425/1619/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Куленко О.Д.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 24 липня 2017 року у справі № 425/1619/17 за позовом ОСОБА_3 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Луганської області (далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Управління щодо призупинення виплати їй пенсії за віком з 01.04.2017;

- зобов'язати Управління поновити їй виплату пенсії за віком з 01.04.2017 та виплатити виниклу заборгованість ;

- звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи, перебуває на обліку у відповідача, але з квітня 2017 року пенсію не отримує. Ніяких рішень з приводу припинення виплати пенсії вона не отримувала. Позивач вважає, що невиплата їй пенсії відповідачем порушує її конституційні права, отже, вона звернулася з цим позовом до суду.

В запереченнях проти адміністративного позову відповідача зазначено, що Управління не визнає позовних вимог ОСОБА_3 та заперечує проти них, зокрема, зазначає, що відповідно довідки № 917000135 від 07.08.2014, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області (далі - УПСЗН), позивач має статус внутрішньо переміщеної особи. На підставі особистої заяви позивача від 01.12.2014, позивачу призначено пенсію щомісячно в сумі 1156 грн. 35 коп. з 29.09.2014 довічно. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено порядок здійснення за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів.

На підставі наданих 25.02.2017 Держприкордонслужбою списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб на період до одержання інформації про скасування довідки та/або результатів додаткової перевірки виплату пенсій особам, включеним до списків призупинено з 01.04.2017.

Зі списків (електронного реєстру) Держприкордонслужби, ОСОБА_3, 27.09.2016 пересікла кордон через рухомий комплекс №200501.

На підставі листа головного управління ПФУ в Луганській області та списків Держприкордонслужби, в зв'язку з поверненням ОСОБА_3 до покинутого місця постійного проживання, виплата пенсії за віком призупинена з 01.04.2017.

Виплата пенсії була призупинена позивачу з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», з дати призупинення виплати пенсії та до теперішнього часу позивач із заявою про поновлення пенсії не зверталася.

Управління просило відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 24 липня 2017 року у справі № 425/1619/17 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Управління щодо невиплати з 01.04.2017 пенсії за віком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2; місце проживання: АДРЕСА_3; ІПН НОМЕР_1).

Зобов'язано Управління з 01 квітня 2017 року відновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2; місце проживання: АДРЕСА_3; ІПН НОМЕР_1).

Постанова мотивована тим, що у зв'язку з тим, що Управлінням не приймало жодних рішень про припинення (призначення, поновлення) виплати пенсії позивачу з 01.04.2017, що визнається у запереченнях відповідача та підтверджується копією пенсійної справи позивача, суд першої інстанції дійшов до такого висновку, що на час припинення пенсії позивачу не існувало підстав, передбачених чинним законодавством для такого припинення, тому дії відповідача щодо невиплати пенсії позивачу є протиправними, доказів щодо правомірності своїх дій стосовно невиплати пенсії позивачу представником відповідача до справи не надано.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказав, що на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України Луганській області та списків Держприкордонслужби, в зв'язку з поверненням позивача до покинутого місця постійного проживання, виплата пенсії за віком призупинена з 01.04.2017. Крім того, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 повернулася до покинутого місця проживання, за п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 1706-VII є всі підстави для скасування дії довідки про облік внутрішньої переміщеної особи.

Апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції не було враховано те, що відповідно до п.п. 4 та 5 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 №365, соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 Закону № 1706-VII, та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держакдислужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Також, апелянт зазначає, що виплата пенсії була призупинена з урахуванням вимог Постанови КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», з дати призупинення виплати пенсії та до теперішнього часу позивач із заявою про поновлення пенсії не зверталася.

З огляду на зазначене Управління вважає, що відповідач діяв у відповідності до законодавства та правових підстав для задоволення позовних вимог немає.

Відповідач просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відповідно до посвідчення є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Управлінні (а.с.10).

Згідно з довідкою від 31.10.2014 №917000135, ОСОБА_3 є внутрішньо-переміщеною особою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с.10). Строк дії довідки не вказаний.

Отже, позивач з 31.10.2014 набула статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою №917000135, доказів скасування цієї довідки відповідачем до справи не надано.

Згідно розпорядження №1704 від 08.12.2014 на перерахунок пенсії, прийнятого Управлінням, позивачу було проведено перерахунок пенсії за віком, призначеної в минулих роках та продовжено її виплату.

З 1 квітня 2017 року відповідач припинив виплачувати ОСОБА_3 належну їй пенсію. Будь-які повідомлення позивачу від Управління про підстави призупинення виплат пенсії на адресу позивача не надходили.

Відповідно з наданою на звернення відповіді Управління за №21/62к-14 від 23.05.2017, вбачається, що з 1 квітня 2017 року виплата пенсії позивачу призупинена згідно з листом Головного Управління Пенсійного фонду України Луганської області від 27.03.2017 №314/02, в якому було зазначено, що листом від 16.03.2017 №7902/02-02 Пенсійний фонд України повідомив про необхідність здійснення контрольних заходів щодо наявності підстав для виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам. Таким чином, на підставі списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсії з числа внутрішньо переміщених осіб на період одержання інформації про скасування довідки та/або результатів додаткової перевірки призупинено з 01.04.2017 виплату пенсії, як особі, включеній до цих списків (а.с.11).

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з квітня 2017 року на підставі не підтвердження її місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що Управлінням не приймало жодних рішень про припинення виплати пенсії позивачу з 01.04.2017, що визнається у запереченнях відповідача та підтверджується копією пенсійної справи позивача (а.с.28-59).

Не може бути в спірних правовідносинах застосований пункт 5 частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, враховуючи приписи Закону № 1706-VII.

Так, цей пункт відсилає виключно до випадків, передбачених законом, тобто, вказані правовідносини не можуть бути врегульовані іншими нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України, які відносяться до підзаконних нормативних актів.

В той же час, Закон № 1706-VII не встановлює жодних випадків для припинення виплати пенсії. Більш того, ані цей Закон, ані будь-який інший закон не встановлює таку підставу для припинення виплати пенсії, як скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи, зміна місця проживання тощо.

Інші пункти ч.1 ст. 49 № 1058-VI в спірних правовідносинах також не мають місця.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію за віком з квітня 2017 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_3, в тому числі шляхом зобов'язання відновити нарахування та виплатити позивачу пенсію.

Статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 12 вересня 2017 року.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області - залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 24 липня 2017 року у справі № 425/1619/17 за позовом ОСОБА_3 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

О.О.Чебанов