Справа № 2-а-3469/06
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 2-а-3469/06

07 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 15 грудня 2006 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення матеріальних збитків,

В С Т А Н О В И В :
В грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив стягнути компенсацію за не отриманий продовольчий пайок.

Постановою Замостянського районного суду м.Вінниці від 15 грудня 2006 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, у зв`язку з порушенням вимог статей 185-187 КАС України.

07 червня 2017 року на виконання вимог ухвали суду від 30 травня 2017 року на адресу суду надійшла заява на усунення недоліків апеляційної скарги.

Оскільки недоліки апеляційної скарги не були усунуті апелянтом в повній мірі, ухвалою апеляційного суду від 16 червня 2017 року апелянту запропоновано протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали надати суду апеляційної інстанції докази на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження та докази сплати судового збору.

10 липня 2017 року до суду надійшла заява на усунення недоліків апеляційної скарги, зі змісту якої вбачається наявність клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження, а також надано докази сплати судового збору.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року та керуючись положеннями ст. 102 КАС України клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ознайомившись із поданим клопотанням апелянта, дослідивши матеріали справи та надавши правову оцінку доказам по справі, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваної постанови суду першої інстанції проголошено 15 грудня 2006 року у відкритому судовому засіданні за участю представника відповідача.

22 травня 2017 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оцінюючи доводи клопотання відповідача щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з наступних обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

За приписами ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Водночас, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів приймає до уваги той факт, що зі змісту протоколу судового засідання вбачається, що повний текст постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 15 грудня 2006 року проголошено за присутності представника відповідача. Та обставина, що представник відповідача був відсутній на проголошенні оскаржуваного рішення суду, на що вказує у своєму клопотанні апелянт, не підтверджується будь-якими застереженнями в протоколі судового засідання або іншими доказами по справі.

Крім того, як слідує з матеріалів справи та визнається самим апелянтом, останньому стало відомо про наявність постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 15 грудня 2006 року ще 03.05.2017 під час ознайомлення з матеріалами справи. Однак, копію рішення суду першої інстанції отримано нарочно представником Військової частини НОМЕР_1 лише 17.05.2017.

В той же час, в клопотанні про поновлення строку апелянтом не вказано причин, що об`єктивно позбавили останнього отримати копію постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 15 грудня 2006 року під час ознайомлення з матеріалами справи (03.05.2017).

Колегія суддів враховує, що з правової позиції Європейського Суду вбачається, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням встановлених обставин справи та вимог ч. 2 ст. 186 КАС перебіг процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції для відповідача почався з дня проголошення рішення суду першої інстанції, а не з дня отримання копії судового рішення, як це вказує апелянт в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на вищевказане, а також приймаючи до уваги практику Європейського Суду з прав людини, суд апеляційної інстанції вважає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, оскільки відповідач, як сторона у справі, мав вживати усіх необхідних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та не був об`єктивно позбавлений можливості оскаржити рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про поважність причин пропуску ним строку, встановленого законом для звернення з апеляційною скаргою і вказує на відсутність підстав для поновлення Військовій частині НОМЕР_1 строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження не визнані судом поважними

Керуючись ст.ст. 101, 102, ч. 4 ст. 186 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 15 грудня 2006 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення матеріальних збитків відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.