Справа № 682/1534/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/1534/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук В.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

30 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача Рудюка П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" про визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах, визнання рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2017 позивач - ОСОБА_2 звернулась до Славутського міскрайонного суду Хмельницької області із позовом до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" про визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах, визнання рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Славутського міскрайонного суду Хмельницької області від 05.07.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Позивач та представник позивача заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28.10.1982 року по 25.05.1988 року працювала повний робочий день в ПАТ Славутський комбінат "Будфарфор" на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді. Зазначене підтверджується довідкою ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" № 66 к від 08.06.2015 року, згідно якої позивачка дійсно працювала повний робочий день в ПАТ Славутський комбінат "Будфарфор" з 28.10.1982 року по 25.05.1988 року на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді в важких умовах праці, характер та умови її праці за період роботи не змінювались. Вказані обставини також підтверджуються записами у трудовій книжці.

06.04.2017 року позивачка звернулася до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою та необхідними документами про призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Рішенням відповідача від ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено позивачці у призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, з мотивів відсутності довідки, уточнюючої характер роботи, про що було повідомлено позивача листом від 12.05.2017 року за № 1624/03.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки-після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із розділом 21900000ХVШ «Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету міністрів СРСР від 26.01.1991 року вбачається, що посада ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді входила до Списку № 2 посад та робіт, що дають право на пільгову пенсію, затвердженого вказаною постановою.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383 у випадку, коли атестація з 21.08.1992 року не проводилась чи за результатами атестації, проведеної вперше після 21.08.1997 року право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи зі шкідливими умовами праці до 21.08.1992 року, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Крім того, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків подається зокрема уточнююча довідка за зразком, передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу; професія; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких відноситься цей період роботи; відомості про атестацію робочих місць; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; зайнятість основною роботою протягом повного робочого дня.

З наведеного видно, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку - 59 років які народилися з 01.04.1960 року по 30.09.1960 року.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому має право на зниження пенсійного віку від 59 років 2 роки і право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку у неї виникло ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 57 років.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно не зараховано період перебування позивача з 28.10.1982 року по 25.05.1988 року на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком

Вірним є також висновок суду першої інстанції, щодо правомірності відмови відповідача у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_2, оскільки остання із заявою про призначення пільгової пенсії звернулася 06.04.2017 року, до настання їй пільгового віку 57 років, після якого вона б мала право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку.

Так, на момент звернення із заявою про призначенні пенсії на пільгових умовах позивач досягла 56-річного віку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 05 вересня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.