Справа № 2-а-7086/11
Суддя: Салтан Л. В.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7086/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2012 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі Зозулянському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради

про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить визнати відмову відповідача від 20 вересня 2011 року такою що порушує його права та зобовязати відповідача надати йому посвідчення інваліда війни встановленого зразку за формою що діяла на 1 січня 1992 року та талони для безкоштовного проїзду на території СНД один раз на рік.

Позивач посилається на те, що з квітня 1985 року по червень 1987 року, він проходив військову службу у складі обмеженого контингенту збройних сил СРСР на території ДРА. При проведенні загально військової операції у 1987 році він одержав поранення (контузію), що стало підставою для визнання його інвалідом війни другої групи (висновок МСЕК № 0752531 від 19 травня 2003 року). На підставі цього Одеським обласним військовим комісаріатом йому було видано тимчасове посвідчення інваліда війни за № 0988 за зразком що діяв на території СРСР та талони на безкоштовний проїзд один раз на рік на всіх видах транспорту по території СНД. В звязку з тим, що строк термінового посвідчення закінчився, він звернувся до відповідача з заявою про продовження строку дії тимчасового посвідчення. Управлінням праці та соціального захисту населення Київської районної адміністрації Одеської міської ради мені було видано тимчасове посвідчення за № 0988 від 23 липня 2008 року замість попереднього посвідчення термін дії якого закінчився. Нове посвідчення було дійсним до 31 грудня 2008 року. Раніше отримані талони були дійсні до 2010 року.

Після припинення строку дії посвідчення та раніше наданих талонів 13 липня 2010 року він звернувся до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з заявою про надання мені нових талонів на безкоштовний проїзд раз на рік по території країн СНД та посвідчення інваліда війни. Нове посвідчення йому надано не було, а талони на проїзд по країнам СНД були видані з 50% знижкою, як учаснику бойових дій згідно посвідчення А № 066994.

Вважаючи що відповідач порушив його права як інваліда війни, він звернувся до відповідача з заявою про надання нового посвідчення інваліда війни та талонів на безкоштовний проїзд раз на рік по території СНД. Своє прохання він обґрунтував ст. 2 Угоди та п. 2 додатка 1 Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року.

Однак, 20 вересня 2011 року листом за номером 4707 відповідач відмовив в його проханні, в звязку з чим він вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_1 згідно з довідкою МСЕК № 0752531 від 19 травня 2003 року встановлений статус інваліда війни, в якій причина інвалідності є травма, повязана з виконанням обовязків військової служби. ОСОБА_1 була встановлена інвалідність як військовослужбовцю, що отримав травму при виконанні обовязків військової служби при виконанні інтернаціонального обовязку.

Пунктом 12 Положення про порядок видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від ІНФОРМАЦІЯ_1 № 302, визначено, що посвідчення інваліда видаються на підставі довідки медико-соціальної комісії (МСЕК) про встановлення інвалідності.

Статус інваліда Великої Вітчизняної війни отримували учасники бойових дій під час Великої Вітчизняної війни, які брали участь у бойових діях в складі діючої армії, інвалідність яким встановлена до 1 січня 1992 року, в звязку з чим, представник відповідача вважає, що підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда Великої Вітчизняної війни немає.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, відповідно до посвідчення серії С № 011325.

Відповідно до довідки МСЕК сер. МСЕ за номером 075231 від 19 травня 2003 року ОСОБА_1 встановлений статус інваліда війни, в якій причина інвалідності: травма повязана з виконанням обовязків військової служби при виконанні інтернаціонального обовязку.

Законом України № 1439-VI від 3 червня 2009 року «Про внесення змін до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», встановлено, що особи, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Великої Вітчизняної війни та війни з Японією, та осіб, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав ОСОБА_2 і ОСОБА_3 під час військових призовів 1941-1945 років і стали інвалідами внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях, мають право на встановлення статусу інваліда війни.

Пунктом 10 Положення про порядок видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, визначено, що посвідчення інваліда війни видаються на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Однак, статус інваліда Великої Вітчизняної війни отримували учасники бойових дій під час Великої Вітчизняної війни, які брали участь у бойових діях в складі діючої армії, інвалідність яким встановлена до 1 січня 1992 року.

При викладених обставинах суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 165 КАС України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Салтан Л. В.