Справа № 805/4688/15-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа № 805/4688/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Ястребової Л.В.,

суддів Васильєвої І.А., Компанієць І.Д.

секретар Терзі Д.А.,

за участі представників позивача - Сарбаш О.О., Криворучко В.Ж., Удовенко С.М.

представника відповідача Колеснікової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбудвентиляція» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року по справі № 805/4688/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбудвентиляція» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив визнати недійсним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.09.2015 року № про донарахування податку на прибуток в сумі 2175077 грн. та штрафних санкцій в сумі 543769,25 грн.; № про донарахування податку на додану вартість в сумі 214582 грн. та штрафних санкцій в сумі 535395,5 грн.; № про зменшення розміру від*ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 283447 грн.

В обґрунтування зазначив, що Жовтневою ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Азовбудвентиляція» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 року. За результатами перевірки складено акт від 15.09.2015 № 304/05-81-22-02/33244305, за висновками якого встановлені порушення позивачем п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 201.10 ст. 201, п. 198.1 п. 198.2, п.198.3, 198.5 ст. 198, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 135.5.4 п. 135.1 ст. 135, п. 138.2, 138.4, п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 ПК України.

Однак, висновки акту перевірки, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення є необгрунтованими.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області від 25.09.2015 року № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 99 411,75грн., та донарахування штрафних санкцій в розмірі 24852,94грн. та податкове повідомлення-рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області від 25.09.2015 року № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 110 457,50грн., та донарахування штрафних санкцій в розмірі 27 614,38грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. Стягнуто з Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбудвентиляція» судові витрати в розмірі 3 950 (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят)грн.05коп.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що суд першої інстанції, встановивши окремі недоліки в оформленні первинних документів, при відсутності будь-яких інших доказів, прийшов до помилкової згоди з висновками акту перевірки, що надані позивачем рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт по операціях не підтверджують реальність здійснених операцій. Наголошує на тому, що суд по операціях з ТОВ «Фрахттранссервіс» за жовтень 2012 року не врахував, що складання інших первинних документів, окрім товарно-транспортної накладної, акту здачі-прийняття робіт та рахунку на сплату - законодавством не передбачено та судом не наведено, які саме ще необхідні документи на підтвердження господарської операції. Наполягає, що, виходячи з наявності первинних документів, які підтверджують господарські операції, позивачем не порушено п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 Кодексу щодо віднесення до складу витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування за 2012 рік, витрат на транспортування реалізованих товарів на загальну суму 62625 грн. Зазначає, що витрати транспортно-експедиторського обслуговування ТОВ «Фрахттранссервіс» в межах договірних зобов'язань позивачем перед отримувачами металопродукції, що віднесені до складу витрат на збут підтверджуються документально у загальній сумі 552287,50 грн. без ПДВ 110457,50 грн. Зауважує, що під час перевірки відповідачем не перевірявся рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками. Крім того, вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо документального непідтвердження судових витрат за проведення судово-економічної експертизи, оскільки позивачем надано до матеріалів справи платіжне доручення, яке є доказом сплати за судове експертизу.

Під час апеляційного розгляду представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

ТОВ «Азовбудвентиляція», є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 22.12.2004 року за кодом , знаходиться на податковому обліку відповідача з 14.02.2005 року.

Жовтневою ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області в період з 18.08.2015 року по 08.09.2016 року проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт від 15.09.2015 року № 304/05-81-22-02/33244305. (а.с.10-34 т.1)

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем:

- п.п. 192.1.1 п.192.1 ст.192, п.201.10 ст.201, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість в загальному розмірі 2 141 582 грн., у т.ч. за листопад 2012р. 6 100 грн., січень 2013р. 8 022 грн., квітень 2013р. 703 грн., грудень 2013р. 50 430 грн., березень 2014р. 53 382 грн., квітень 2014р. 58 745 грн., травень 2014р. 75 835 грн., липень 2014р. 444 429 грн., серпень 2014р. 149 869 грн., вересень 2014р. 331 553 грн., жовтень 2014р. 217 105 грн., листопад 2014р. 445 269 грн., грудень 2014р. 300 140 грн.;

- п.п. 192.1.1 п.192.1 ст.192, п.201.10 ст.201, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від*ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 283 447 грн.;

- п.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.п.135.5.4. п.135.1 ст.135, п.138.2, 138.4, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 2 175 077 грн., у т.ч.: за 2012р. (за рахунок 4 кварталу) - 15 566 грн., за 2013р. - 24 440 грн., за 2014р. - 2 135 071 грн.. за операціям з придбання товару/послуг у ТОВ «Фрахттранссервіс» та внаслідок не включення суми безнадійної кредиторської заборгованості, щодо якої минув строк позовної давності перед ТОВ «Кепітал енерго сістем» та ПП «Технодім» до складу доходів, що враховуються при обчисленні об*єкта оподаткування за 2014р.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що перевіркою задекларованих у рядку 03 Декларацій з податку на прибуток підприємств «Інші доходи» показників за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р. встановлено заниження доходів, що враховуються при визначенні об*єкта оподаткування, на загальну суму 91 054 грн., у тому числі за 2014 рік 91054 грн., внаслідок наступного: на порушення п.п. 135.5.4, п. 135.1 ст. 135, п.п. 14.1.11 ст. 14 Кодексу до складу доходів, що враховуються при обчисленні об*єкта оподаткування за 2014р., не включено суми безнадійної кредиторської заборгованості, щодо яких минув строк позовної давності:

- перед ТОВ «Кепітал Енерго Сістем» у сумі 20 196,96 грн. з датою виникнення у жовтні 2011р., обліковується по рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками»;

- перед ПП «Технодім» у сумі 70 857,30 грн. з датою виникнення у жовтні 2011р., обліковується по рахунку 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками».

Окрім іншого, було встановлено порушення п.138.2, 138.4 ст.138 Кодексу, що призвело до завищення задекларованих показників у рядку 05 Декларацій «Витрати операційної діяльності», на загальну суму 11 171 044 грн., у тому числі за:

-2013 рік 128 632 грн.,

-2014 рік 11 042 412 грн., внаслідок віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, собівартості товарів з невизначеною первинними документами датою реалізації і собівартості товарів, які було придбано пізніше дати продажу.

Проведеною перевіркою показників, відображених по рядку 06 Декларації «Інші витрати» за 1-4 квартали 2012-2014рр. також встановлено завищення задекларованих показників по операціях з ТОВ «Фрахттранссервіс» на загальну суму 802 165 грн., у тому числі за:

-2012 рік 74 125 грн. (за рахунок 4 кварталу);

-2014 рік 728 040 грн.

Відповідно Акту перевірки на порушення п. 138.2 ст. 138 Кодексу, до складу витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, віднесено витрати у сумі 11 500 грн., не підтверджені первинними документами, що підтверджують здійснення витрат на транспортування вантажу, внаслідок чого суму витрат, що враховуються для визначення об'єкта оподаткування за 2012 р. (за рахунок 4 кварталу), завищено на загальну суму 11 500 грн.

Також, на порушення п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 Кодексу позивачем до складу витрат, які враховуються для визначення об*єкта оподаткування за 2012р., віднесено витрати на транспортування реалізованих товарів на загальну суму 62 625 грн., вартість доставки яких відповідно до умов договорів на продаж товарів, відноситься за рахунок покупців зазначених товарів, та має сплачуватись покупцем, внаслідок чого суму витрат, що враховуються для визначення об'єкта оподаткування за 2012р. (за рахунок 4 кварталу), завищено на загальну суму 62 625 грн.

Перевіркою встановлено, що внаслідок відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) або в разі якщо придбані товари (роботи, послуги) не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відсутні підстави для включення відповідних сум до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 138.2, п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 Кодексу, внаслідок чого суму витрат, що враховується для визначення об'єкта оподаткування за 2014р., завищено на загальну суму 728 040 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов*язань з ПДВ за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014 р., на порушення п. 198.5 ст. 198 Кодексу, актом перевірки встановлено заниження показників у рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України» на загальну суму 2 232 136 грн., у тому числі по періодам: листопад 2013р. 6 737 грн., грудень 2013р. 43 693 грн., лютий 2014р. 19 754 грн., березень 2014р. 33 628 грн., квітень 2014р. 58 745 грн., травень 2014р. 75 835 грн., червень 2014р. 155 315 грн., липень 2014р.261 534 грн., серпень 2014р. 181 605 грн., вересень 2014р. 208 269 грн., жовтень 2014р. 158 165 грн., листопад 2014р. 445 269 грн., грудень 2014р. 583 587 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.09.2015 року № про донарахування податку на прибуток в сумі 2175077 грн. та штрафних санкцій в сумі 543769,25 грн.; № від 25.09.2015 року про донарахування податку на додану вартість в сумі 2141582 грн. та штрафних санкцій в сумі 535395,5 грн.; № від 25.09.2015 року про зменшення розміру від*ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 283447 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду, між ТОВ «Фрахттранссервіс» (далі Експедитор) і ТОВ «Азовбудвентиляція» (далі Замовник) було укладено договір №0109 від 01.09.2011р. на транспортно-експедиційне обслуговування з організації перевезень вантажу автомобільним транспортом у міжміському сполученні (т.2 а.с. 78-80).

Відповідно до п. 1.1. предметом договору є організація і виконання Експедитором за винагороду від свого імені і за рахунок Замовника посередницьких транспортно-експедиційних послуг щодо перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжміському сполученні.

Згідно п. 2.4 договору Замовник попередньо інформує Експедитора щодо умов перевезення шляхом передачі заявки на кожне перевезення або групу перевезень. Заявка є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 2.5 договору Замовнику направляє експедитору заявку, в якій зазначається наступна інформація: маршрут і умови перевезення, необхідний тип рухомого складу (тип напівпричепа, об'єм), докладна адреса місця навантаження, місце й час подачі автомобіля для навантаження, відповідальний за навантаження, найменування та характер вантажу, вага вантажу (нетто, брутто), вид тари та упаковки, необхідні пристосування для кріплення вантажу, вартість вантажу, умови страхування, адреса місця розвантаження, чи потрібне переадресування, відповідальний за розвантаження, дата прибуття автомобіля для розвантаження, загальна вартість перевезення.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що Замовник здійснює оплату шляхом банківського переказу на рахунок Експедитора на підставі оригіналів рахунку з доданими товарно-транспортними накладними з відміткою отримувача вантажу, рахунку фактури, актів виконаних робіт (п. 5.2 договору).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано під час перевірки та до суду першої інстанції заявки на виконання ТОВ «Фрахттранссервіс» транспортно-експедиційного обслуговування перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні, що не відповідає пунктам 2.4, 2.5 зазначеного договору.

В підтвердження здійснення господарської операції в матеріалах справи містяться рахунки-фактури по операціях з ТОВ «Фрахттранссервіс» за жовтень 2012 року № СФ -000454 від 01.10.2012року; № СФ -000495 від 01.10.2012року; № СФ -000496 від 09.10.2012року; № СФ -000497 від 09.10.2012року; № СФ -000498 від 10.10.2012року, в яких відсутні реквізити щодо договору перевезення, наявний показник щодо надання послуг без замовлення та відсутня назва послуги (наведена тільки Назва- Маріуполь); акти здачі-прийняття № ОУ-0000480 від 01.10.2012р., № ОУ-0000531 від 01.10.2012р., № ОУ-0000532 від 09.01.2012, № ОУ-0000533 від 09.10.2012, № ОУ-0000534 від 10.10.2012р., в яких відсутні реквізити щодо договору перевезення; наявні посилання на надані послуги за рахунками-фактури, які не містять назви послуги; за змістом операції по окремих актах здачі-прийняття робіт наведено тільки Маріуполь.

За умовами договору позивачем були отримані податкові накладні за № 20 від 01.10.2012р., № 59 від 01.10.2012р., № 60 від 09.10.2012р., № 61 від 09.10.2012р., № 62 від 10.10.2012р.

Отже, надані позивачем рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт по операціях з ТОВ «Фрахттранссервіс» за жовтень 2012 року оформлені не у відповідності до пп. 2.1 та пп. 2.4 п. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за N 168/704, а саме, не містять змісту господарської операції.

В матеріалах справи (том 1, арк. 191,197,204,210,216) наявні товарно-транспортні накладні № Р366 від 01.10.2012р., № Р369 від 01.10.2012р., № Р392 від 09.10.2012р., № Р393 від 09.10.2012р., № Р395 від 09.10.2012р., з наведенням пункту навантаження м. Маріуполь, та пунктом розвантаження м. Краматорськ, але у суду відсутні підстави щодо врахування наведених товарно-транспортних накладних, оскільки відсутні первинні документи, підтверджуючі що відображені у товарно-транспортних накладних перевезення є проведеними на підставі досліджуваних рахунків-фактур, та актів здачі-прийняття робіт по операціях з ТОВ «Фрахттранссервіс» за жовтень 2012 року.

Слід зазначити, що у актах здачі-прийняття робіт відсутні реквізити щодо договору перевезення; наявні посилання на надані послуги за рахунками-фактурами, які не містять назви послуги, за змістом операції по окремих актах здачі-прийняття робіт наведено лише Маріуполь.

Відповідно до договорів, специфікацій, додаткових угод, первинних документів бухгалтерського обліку та облікових регістрів по операціях, пов*язаних з наданням транспортних послуг ТОВ «Фрахттранссервіс» за жовтень-грудень 2012 року на загальну суму без ПДВ 62 625,00грн. (ПДВ 12 525,00грн.) та співставлення з даними Акту перевірки ОДПІ (т.1, а.с.18-19) встановлено:

- за даними рахунку-фактури № СФ-000519 від 24.10.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000557 від 24.10.2012р., податкової накладної № 80 від 24.10.2012р., ТТН № Р419 від 24.10.2012р ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «ВКФ «Берком» на суму без ПДВ 6250,00грн., ПДВ 1250,00грн.

Із матеріалів справи вбачається, що договір на поставку товару № 22 від 22.12.2011р. відсутній. Позивачем надано Додаткову угоду від 11.01.2012р. до договору постачання № 22 від 22.12.2011р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Таким чином, умови поставки, що визначені Додатковою угодою відрізняються від умов, що наведені за договором поставки (склад постачальника в м. Маріуполі) в Акті перевірки;

- за даними рахунку-фактури № СФ-000585 від 22.11.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000623 від 22.11.2012р., податкової накладної № 55 від 22.11.2012р., ТТН № Р470 від 22.11.2012р ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «СП «Буддеталь» на суму без ПДВ 4750,00грн., ПДВ 950,00грн. Специфікацією № 1 від 06.11.2012р. до договору постачання № 44/1 від 06.11.2012р., визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Отже, умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки;

- за даними рахунку-фактури № СФ-000586 від 22.11.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000624 від 22.11.2012р., податкової накладної № 56 від 22.11.2012р., ТТН № Р471 від 22.11.2012р. встановлено, що ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Сталькомплект ЛТД» на суму без ПДВ 2750,00грн., ПДВ 550,00грн. Специфікацією № 1 від 22.11.2012р. до договору постачання № 38 від 16.10.2012р. визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки;

- згідно рахунків-фактур № СФ-000583, № СФ-000584 від 23.11.2012р, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000621, № ОУ-0000622 від 23.11.2012р, податкових накладних № 53, № 54 від 23.11.2012р., ТТН № Р480, № Р482 від 23.11.2012р. ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Сімстрой» на суму відповідно без ПДВ 3000,00грн., ПДВ 600,00грн., без ПДВ 22500,00грн., ПДВ 450,00грн. Матеріали справи містять Додаткову угоду від 23.11.2012р. до договору постачання № 48 від 23.11.2012р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Умови поставки, що визначені Додатковою угодою є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки;

- згідно рахунку-фактури № СФ-000622 від 03.12.2012р, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000514 від 03.12.2012р, податкової накладної № 22 від 03.12.2012р., ТТН № Р489 ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «СП «Буддеталь» на суму без ПДВ 7000,00грн., ПДВ1400,00грн. Специфікацією № 2 від 06.11.2012р. до договору постачання № 44/1 від 06.11.2012р. визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Таким чином, умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний, договір № 14/2А від 26.09.2011р.) в Акті перевірки.

- у відповідності до ТТН № Р499 від 03.12.2012р., рахунку-фактури № СФ-000624 від 03.12.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000516 від 03.12.2012р., податкової накладної № 24 від 03.12.2012р. ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Промтехпоставка» на суму без ПДВ 1750,00грн., ПДВ 350,00 грн. Матеріали справи містять Додаткову угоду від 01.11.2012р. до договору постачання № 41 від 30.10.2012р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Отже, умови поставки, що визначені Додатковою угодою є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки;

- згідно рахунку-фактури № СФ-000623 від 03.12.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000515 від 03.12.2012р., податкової накладної №23 від 03.12.2012р., ТТН № Р502 від 03.12.2012р. встановлено, що ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Комінвент Плюс» на суму без ПДВ 8000,00грн., ПДВ 1600 грн. За умовами наданого до суду договору № 54 від 03.12.2012р. умови поставки - самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний, що відповідає даним Акту перевірки;

- згідно рахунку-фактури № СФ-000631 від 05.12.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000522 від 05.12.2012р., податкової накладної № 30 від 05.12.2012р., ТТН № Р508 від 05.12.2012р. ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «ЧСТК» на суму без ПДВ 3750,00грн., ПДВ 750,00грн. Матеріали справи містять Специфікацію № 12 від 05.12.2012р. до договору постачання № 09/2А від 01.09.2011р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний та відповідає даним Акту перевірки;

- згідно рахунку-фактури № СФ-000632 від 06.12.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000523 від 06.12.2012р., податкової накладної № 31 від 06.12.2012р., ТТН № Р509 від 06.12.2012р. ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «ВКФ «Берком» на суму без ПДВ 8000,00грн., ПДВ 1600,00грн. Як зазначено, договір на поставку товару № 22 від 22.12.2011р. (за даними Акту перевірки) на дослідження суду не надано. Матеріали справи містять Специфікацію № 8 від 05.12.2012р. до договору постачання № 22 від 22.12.2011р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Отже, умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (склад постачальника в м. Маріуполі) в Акті перевірки ;

- у відповідності до рахунку-фактури № СФ-000638 від 11.12.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000529 від 11.12.2012р., податкової накладної № 37 від 11.12.2012р., ТТН № Р520 від 11.12.2012р. ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ПП «Акістрой» на суму без ПДВ 2750,00грн., ПДВ 550,00грн. Матеріали справи містять Специфікацію № 1 від 28.11.2012р. до договору постачання № 51 від 28.11.2012р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки ;

- згідно рахунку-фактури № СФ-000644 від 15.12.2012р., акту здачі-приймання робіт (надання послуш) № ОУ-000535 від 15.12.2012р., податкової накладної №44 від 15.12.2012р., ТТН № Р529 від 15.12.2012р. встановлено, що ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Комінвент Плюс» на суму без ПДВ 7250,00грн., ПДВ 1450,00грн. Матеріали справи містять Специфікацію № 2 від 14.12.2012р. до договору постачання № 54 від 03.12.2012р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Таким чином, умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки;

- згідно рахунку-фактури № СФ-000648 від 17.12.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000539 від 17.12.2012р., податкової накладної № 48 від 17.12.2012р., ТТН № Р535 від 17.12.2012р. ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Спецметалпром» на суму без ПДВ 1500,00грн., ПДВ 300,00грн. Матеріали справи містять Специфікацію № 3 від 17.12.2012р. до договору постачання № 34 від 02.10.2012р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Тобто, умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки;

- у відповідності до рахунку-фактури № СФ-000669 від 24.12.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000561 від 24.12.2012р., податкової накладної № 70 від 24.12.2012р.,ТТН № Р539 від 24.12.2012р. ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Дауенхауер» на суму без ПДВ 1875,00грн., ПДВ 375,00грн. Матеріали справи містять Специфікацію № 1 від 17.12.2012р. до договору постачання № 62 від 17.12.2012р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Таким чином, умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки.

- згідно рахунку-фактури № СФ-000669 від 24.12.2012р, акту здачі-прийняття № ОУ-000561 від 24.12.2012р., податкової накладної №70 від 24.12.2012року, ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Дауенхауер» за маршрутом перевезення Маріуполь-Красний Луч, а за результатами дослідження ТТН № Р539 від 24.12.2012р. пунктом розвантаження є м. Донецьк. Отже, має місто невідповідність даних первинних документів.

- згідно рахунку-фактури № СФ-000671 від 24.12.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000563 від 24.12.2012р., податкової накладної № 72 від 24.12.2012р., ТТН № Р542 від 24.12.2012р. встановлено, що ТОВ «Фрахттранссервіс» надавалися послуги з перевезення вантажу для замовника ТОВ «Азовбудвентиляція» на користь контрагента-отримувача ТОВ «Спецметалпром» на суму без ПДВ 1750,00грн., ПДВ 350,00грн. Матеріали справи містять Специфікацію № 4 від 21.12.2012р. до договору постачання № 34 від 02.10.2012р., якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах - склад Покупця. Таким чином, умови поставки, що визначені Специфікацією є відмінними від умов, що наведені за договором поставки (самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний) в Акті перевірки.

Отже, в первинних документах, що містяться в матеріалах справи, а саме: договорах, додаткових угодах та специфікаціях відсутні умови щодо розподілу витрат на доставку товару покупцю між сторонами договору, або умови щодо включення в ціну товару вартості витрат на поставку товару на склад покупця.

У відповідності до п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

З урахуванням приписів п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, пункту 5 статті 267 Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003р., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем порушено п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 Кодексу щодо віднесення до складу витрат, які враховуються для визначення об*єкта оподаткування за 2012р., витрат на транспортування реалізованих товарів на загальну суму 62 625 грн.

Згідно п. 1 ст.179 Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003р. майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003р. зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Пунктом 5 статті 267 Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003р. у договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірку товарів покупцем.

За змістом п. 1 ст. 9 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. визначено, що товарно-транспортна накладна (далі ТТН) єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» №1955-ІV від 01.07.2004р. діяльність з надання таких послуг є транспортно-експедиторською, а сама послуга, пов'язана з організацією та забезпеченням перевезення - транспортно-експедиторською послугою. Учасником транспортно-експедиторської діяльності є, серед інших, експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» №1955-ІV від 01.07.2004р. передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно п.п.138.10.3 Податкового кодексу до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема, ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

За приписами пункту 44.1 статті 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як вбачається із п.44.2 ст.44 Кодексу для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з пп. 2.1 та пп. 2.4 п. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за N 168/704 (далі Положення № 88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи (на паперових та машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити, як назву підприємства, установи, від імені яких складено документ; назву документа (форми), код форми; дату і місце складання; зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі); посаду, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 1. ст. 9 Закону України від 16.07.99 р. № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом п.п.14.1.36 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами».

В результаті співставлення умов договорів поставки ТОВ «Азовбудвентиляція» з покупцями металопродукції у вересні 2014 році з первинними документами транспортно-експедиторського обслуговування ТОВ «Фрахттранссервіс» вбачається, що за договорами поставки наведені умови поставки - самовивіз зі станції Маріуполь-Сортувальний на загальну суму обсягу витрат транспортно-експедиторського обслуговування ТОВ «Фрахттранссервіс», що віднесені до складу витрат на збут - 73 482,50грн. без ПДВ, ПДВ 14696,50грн. При цьому в матеріалах справи та додатково наданих документах відсутні договори поставки з отримувачами металопродукції на загальну суму обсягу витрат транспортно-експедиторського обслуговування ТОВ «Фрахттранссервіс», що віднесені до складу витрат на збут - 102 270,00 грн. без ПДВ, ПДВ 20 454,00грн.;

Відповідно п. 198.5 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезення таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п. 198.3 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Разом з тим, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють Платника податків про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції, що була чинна на момент здійснення спірних правовідносин).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Згідно висновків Акту перевірки встановлено порушення позивачем, в частині, завищення задекларованих показників у рядку у рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з ПДВ на митній території України товарів (послуг) та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які: підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою», на загальну суму 188 013 грн., у тому числі по періодам: жовтень 201 2р. 3 550 грн., листопад 2012 р. 2 550 грн., грудень 2013 р. 8 725 грн., липень 2014 р. 27 580 грн., вересень 2014 р. 145608 грн.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обгрунтованості висновків Акту перевірки про порушення ТОВ «Азовбудвентиляція» п.198.3 Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість: за жовтень 2012р. в сумі 3 550 грн., за листопад 2012р. в сумі 2 550 грн., за грудень 2012р. в сумі 8 725 грн., п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України в частині заниження податку на додану вартість за вересень 2014р. в сумі 14696,50 грн., та за вересень 2014р. в сумі 20454,00грн., зокрема, у зв'язку з відсутністю у матеріалах справи та додатково наданих документах договорів поставки. Відсутність договорів поставки підтверджена представниками позивача під час апеляційного розгляду.

Відповідно до Акту перевірки, перевіркою задекларованих у рядку 03 Декларацій «Інші доходи» показників за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 встановлено заниження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 91054 грн. за 2014 рік на порушення п.п. 135.5.4, п. 135.1 ст. 135, п.п. 14.1.11 ст. 14 Податкового кодексу України, до складу доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування за 2014 рік, не включено суми безнадійної кредиторської заборгованості, щодо яких сплинув строк позовної давності: перед ТОВ «Кепітел Енерго Сістем» у сумі 20196,96 грн. з датою виникнення у жовтні 2011 року, обліковується по разунку 63 «Рахунки з постачальниками»; перед ПП «Технодім» у сумі 70857,30 грн. з датою виникнення у жовтні 2011 року, обліковується по рахунку 36 «Розрахунки з покупцями та іноземцями». Як вбачається із Акту перевірки та матеріалів справи, позивачем не надано до перевірки відомості аналітичного обліку по рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками» у розрізі дати проведення операції, вартісних показників.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності висновків податкового органу у зв'язку з ненаданням позивачем первинних документів.

Щодо порушення позивачем п. 138.2, 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, що призвело до завищення задекларованих показників у рядку 05 Декларацій «Витрати операційної діяльності» на загальну суму 11171044 грн., у тому числі 2013 рік - 128632 грн., 2014 рік - 11042412 грн.

Із Акту перевірки вбачається, що перевіркою оборотів по рахунку 28 «Товари» за 1-4 квартали 2012 року, 1-4 квартали 2013 року, 1-4 квартали 2014, сформованих підприємством у розрізі номенклатури, контрагента, періода (день), карток по рахунку 28 «Товари» за відповідною номенклатурою, видаткових накладних від постачальників на придбання товару та видаткових накладних на продаж покупцям, встановлено що до собівартості реалізованих товарів за 2013, 2014 роки включено собівартість товарів, які було придбано пізніше дати невизначеного товару. Позивачем під час перевірки не надано відомості аналітичного обліку по рахунку 28 «Товари» за період вересень- грудень 2014 року (у розрізі дати оприбуткування, накладних, найменувань товарів, кількісних та вартісних показників); відомості аналітичного обліку по рахунку 902 «Собівартість реалізації» за період листопад 2013-грудень 2014 року. Оборотно-сальдові відомості по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за листопад, грудень 2013 року, березень-серпень 2014 року надані зведеними у розрізі покупців та сумою обороту за період, без наведення дати проведення операції, найменувань товарів, кількісних та вартісних показників); оборотно-сальдові відомості по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за вересень-грудень 2014 року надані зведеними у розмірі покупців та сумою обороту, без наведення найменувань товарів, кількісних та вартісних показників).

Що стосується наданих представниками позивача облікових регістрів по рахунку 281 «Товари» з підтвердженням первинними документами, які містяться в матеріалах справи та були досліджені під час перевірки, собівартість реалізованого товару завищено на вартість товару, що був придбаний, оприбуткований та списаний підприємством під реалізацію товару, відвантаженого раніше без фактичної наявності, що є порушенням п. 138.2, 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України. Позивачем не спростовано висновку суду першої інстанції щодо правомірності висновку податкового органу про неправомірність віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об*єкта оподаткування, собівартості товарів з невизначеною первинними документами датою реалізації і собівартості товарів, які було придбано пізніше дати продажу.

По справі проведена судово-економічну експертизу, на розгляд якої поставлені наступні питання: чи підтверджується документально висновок акту перевірки Жовтневої об'єднаною ДПІ м. Маріуполя ДФС у Донецькій області від 15.09.2015 року № 304/05-8122-02/33244305 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р. стосовно заниження податку на додану вартість на суму 2 141 582 грн., завищення суми від'ємного значення податку на додану вартість на суму 283447 грн. та заниження податку на прибуток на суму 2175077 грн.

Відповідно до висновку судового експерта від 25.01.2017року за №163/101, висновки Акту перевірки Жовтневої об*єднаної ДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області від 15.09.2015 року №304/05-8122-02/33244305 за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р. стосовно заниження податку на додану вартість на суму 2 141 582 грн., завищення суми від*ємного значення податку на додану вартість на суму 283 447 грн. та заниження податку на прибуток на суму 2 175 077 грн. підтверджується документально частково, а саме, підтверджуються документально висновки Акту перевірки ОДПІ щодо заниження податку на прибуток на суму 28793,10грн.; не підтверджуються документально висновки Акту перевірки ОДПІ щодо заниження податку на прибуток на суму 99 411,75грн.; у зв'язку наданням на дослідження додаткових матеріалів не у повному обсязі експерту не виявляється можливим документально обгрунтувати висновки Акту перевірки ОДПІ щодо заниження податку на прибуток на суму 2 046 872,61 грн.; підтверджується документально висновки Акту перевіврки ОДПІ щодо заниження податку на додану вартість на суму 57101,54грн.; не підтверджуються документально висновки Акту перевірки ОДПІ щодо заниження податку на додану вартість за вересень 2014р. в сумі 110 457,50грн.; у зв'язку з ненаданням на дослідження додаткових матеріалів у повному обсязі експерту не виявляється можливим документально обгрунтувати висновки Акту перевірки ОДПІ щодо заниження податку на додану вартість на суму 1 974 022,96грн., завищення суми від'ємного значення в сумі 283 447,00грн.

Враховуючи досліджені наявні в матеріалах справи документи, висновок експерта у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог у зв'язку з ненаданням позивачем необхідних для підтвердження господарських операцій первинних документів у повному обсязі або їх надання з порушенням їх заповнення, зокрема, неможливості ідентифікувати певний первинний документ до конкретної господарської операції.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача щодо неврахування судом першої інстанції висновків судової експертизи, оскільки саме з урахуванням всіх поданих доказів, в тому числі і висновків експерта суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податковий орган є необґрунтованим, оскільки як вбачається із матеріалів справи, саме позивачем не були надані всі необхідні для підтвердження господарських операцій, первинних документів у повному обсязі ні контролюючому органу під час перевірки, ні на дослідження експерту, а також під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат по оплаті судово-економічної експертизи у розмірі 15 523,20 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно п. 1 Наказу Міністерства юстиції України № 299/5 від 02.03.2015 року «Про встановлення нормативної вартості однієї експертогодини у 2015 році» (чинного на час складання калькуляції вартості експертизи), нормативна вартість однієї експертогодини у 2015 році за експертизу особливої складності становить 92,40 грн.

На підтвердження здійснення оплати за проведену судово-економічну експертизу Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз надано розрахунок вартості судово-економічної експертизи № 163/101/ від 25.01.2017 року, згідно із яким сума до сплати складає 15 523,20 грн. (140 год. * 92,40 грн./год, ПДВ - 20%) та копію платіжного доручення від 02.03.2016 № 2833 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовбудвентиляція» коштів на рахунок експертної установи - Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 15 523,00 грн. (т. 32, а.с. 112).

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що вимоги апелянта в частині стягнення з Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області витрат за проведення судово-економічної експертизи, в пропорційному відношенні від задоволеної частини позову (66,6%) підлягають задоволенню у розмірі 10 338 грн. 45 коп.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але помилково не стягнуто витрати за проведення судово-економічної експертизи, які підтверджено документально, пропорційно задоволеним позовним вимогам, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбудвентиляція», відповідно до вимог статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає частковому задоволенню, а постанова Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року зміні.

Повний текст постанови складений 06 вересня 2017 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 201, 205, 206, 211, 212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбудвентиляція» - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі №805/4688/15-а - змінити.

Доповнити резолютивну частину постанови Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі №805/4688/15-а абзацом четвертим наступного змісту: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувать Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбудвентиляція» (код ЄДРПОУ - 33244305) судові витрати в сумі 10 338 (десять тисяч триста тридцять вісім) грн. 45 коп. за проведення судово-економічної експертизи».

Абзаци 4,5,6,7,8 резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року вважати абзацами 5,6,7,8,9.

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі №805/4688/15-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Суддя-доповідач Л.В. Ястребова

Судді І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць