Справа № 819/1181/17
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1181/17

01 вересня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А. В. за участі секретаря судового засідання Хоменко Л.В., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Лещук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, або ОСОБА_1.) звернулася до адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі по тексту - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 13.06.2017.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що акт перевірки не містить даних які б свідчили про те, що суми боргу платника податку анульовані кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. В акті також відсутня інформація про розмір складових боргу - заборгованості зі сплати кредиту, відсотків, пені або штрафу, а тому податковим органом не доведено, що позивач отримував доходи, які згідно з Податковим кодексомУкраїни, які підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан та доходи. З врахуванням вищевикладеного, представник позивача просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Зокрема, пояснила, що відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до доходу отриманого платником податку, як додаткове благо, відноситься також і сума боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Зазначив, що кредитор додатково повідомив позивача рекомендованими листами з повідомленням про вручення щодо анулювання боргу. Оскільки, позивач не задекларував отримане додаткове благо, йому додатково обчислено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафні санкції за заниження грошових зобов'язань та не подання декларації про майновий стан та доходи. Представник відповідача вважає обчислення грошових зобов'язань за спірними податковими повідомленнями-рішеннями правомірним та просить суд відмовити позивачеві у задоволенні його вимог.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору про відступлення прав вимоги №2 від 18.09.2012 між ПАТ «Фольксбанк» та TOB «АУЗ Факторинг» право вимоги заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №KF51916 від 01.09.2008 та №KF51494 від 14.08.2008 відступлене TOB «АУЗ Факторинг».

12.12.2012 між ОСОБА_1 та ТОВ «АУЗ Факторинг» (Кредитор) укладено два договори про погашення заборгованості. Згідно п.2.2 договорів кредитор бере на себе зобов'язання звільнити ОСОБА_1 від обов'язку погашення залишку заборгованості по кредитному договору №КІ-51916 від 01.09.2008 та по кредитному договору №КР51-494 від 14.08.2008.

TOB «АУЗ Факторинг» змінило назву на TOB «Кредекс», зміни зареєстровані 28.04.2014.

Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 08.12.2015.

За результатами проведеної перевірки Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області складено акт перевірки від 09.02.2016 №503/19-18-17-02-23/НОМЕР_1 (аркуш справи 56-65) і встановлено наступні порушення:

- пп.16.1.3 п.16.1 ст. 16, пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, пп «в» п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, не подання податкової декларації про майновий стан і доходи одержані у 2012 році до Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області;

- п.57.1 ст.57, абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, не перерахування до бюджету до 20.02.2013 податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2012 році в сумі - 125261,82 грн.

На підставі акта перевірки від 09.02.2016 №503/19-18-17-02-23/НОМЕР_1 Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.06.2016 №, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 156577,36 грн., у тому числі: за основним платежем - 125261,89 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 31315,47 грн. (аркуш справи 34) та податкове повідомлення рішення від 13.06.2016 №, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобовязання у розмірі 170,00 грн штрафних (фінансових) санкцій.

Як випливає із матеріалів справи, проведення даної перевірки позивача зумовлено відомостями із ЦБДФО, даними Тернопільської ОДПІ по формі 1-ДФ, отриманої відповіді від ТОВ «Кредекс», а також не подання гр. ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік.

Тернопільська ОДПІ вважає, що анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 738097,00 грн ТОВ «АУЗ Факторинг» відбулося шляхом укладання відповідних договорів (Договір про погашення заборгованості від 12.12.2012 до кредитного договору №КF51916 від 01.09.2008 та від 21.12.2012 до кредитного договору №КF 51494 від 14.08.2008).

Враховуючи вищенаведене, податковий орган прийшов до висновку, що ТОВ «АУЗ Факторинг» правильно відобразив суму боргу 738097,00 грн, прощеного гр. ОСОБА_1 в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (Форма №1-ДФ) за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було відшкодовано з ознакою доходу " 126" - додаткове благо.

Суд категорично не погоджується з такою позицією податкового органу і визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

За приписами пункту 163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст.164 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

За пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Додаткові блага у розумінні податкового законодавства відносяться до доходів загалом, зокрема, ними є матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до абз. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З урахуванням зазначених вище норм ПК України обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов :

- отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням;

- надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу;

- включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду;

- відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Суд звертає увагу на те, що Законом України від 09.04.2015 року № 321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань", який набрав чинності 07.05.2015 року, внесено зміни до ПК України, а саме пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України (доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу) доповнено абзацом другим такого змісту: сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності).

Суд вважає за необхідне зазначити, що до даних правовідносин суд застосовує норми ст. 165 Податкового кодексу України, яка діє в теперішній редакції, оскільки податкове повідомлення-рішення виносилося 13 червня 2016 року, тому на спірні правовідносини розповсюджуються зміни внесені до пп. 165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України, які пом'якшують становище платника податку.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що обов'язковою умовою включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходу, отриманого платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), є зокрема те, що кредитор має прийняти самостійне рішення щодо анулювання суми боргу платника податку до закінчення строку позовної давності.

Як випливає із матеріалів справи, акт перевірки не містить даних які б свідчили про те, що суми боргу платника податку анульовані кредитором за його самостійним рішенням. В акті також відсутня інформація про розмір складових боргу - заборгованості зі сплати кредиту, відсотків, пені або штрафу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач зазначеного обов'язку не виконав, оскільки доказів про анулювання спірної суми боргу суду не надав, виходячи з наступного.

Згідно п. 1.7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.03.2013 р. № 395 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 р. за № 607/23139 (далі - Порядок № 395), факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

У п.п. 2.3.2.2. вказаного Порядку № 395 зазначено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Судом встановлено та підтверджується поясненнями представника відповідача, наданими у судовому засіданні, що первинним документом, на думку податкового органа, що підтверджує повідомлення позивача про анулювання (прощення) заборгованості є повідомлення від 21.12.2012 №10-3/41707 та список відправлень 05.11.2013 (аркуш справи 66-68).

Суд вважає за необхідне зазначити, що не вважає належними доказами копії повідомлення №10-3/41707 від 21.12.2012 та список відправлень від 05.11.2013, оскільки на них міститься печатку ТОВ «Кредекс», проте, ТОВ «АУЗ Факторинг» змінив назву на ТОВ «Кредекс» лише з 28.04.2014, а документи датовані 21.12.2012 та 05.11.2013. Іншого рішення про анулювання боргу та повідомлення про це позивача, суду надано не було.

Також, всупереч приписам, викладеним у п. п. 1.7, 2.3.2.2 Порядку № 395, контролюючим органом у даному акті перевірки не вказано коли саме та яким чином (рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику - під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу) ТОВ "АУЗ Факторинг" повідомив боржника про анулювання (прощення) заборгованості в сумі 738097,00 грн., а також з яких саме сум складається дана заборгованість (основна сума кредиту, відсотки за користування кредитом або штрафні санкції).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб"єктом владних повноважень не доведено суду, що сума анульованої (прощенної) заборгованості 738097,00 грн. є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем в акті перевірки, який став підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, не наведено тих обставин, які б свідчили про порушення позивачем вимог пп. 168.1.3. п.168.1 ст. 168, пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивачу протиправно нараховано грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України судові витрати належать до відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Тернопільській області.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області № та № від 13.06.2016.

3. Повернути з державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в загальній сумі 1 567, 47 грн. згідно квитанцій №0.0.804940447.1 від 13.07.2017 та №0.0.812515587.1 від 21.07.2017.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 06 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.