Справа № 2-а-106/11
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-106/11

провадження у справі №

01 лютого 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Савицької Л.Й.

при секретарі Змієвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Ємільчинського ВДАІ молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови АМ №244923 від 08.12.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 08.12.2010 року керуючи автомобілем НОМЕР_1, в смт. Ємільчине, в бік автовокзалу звернув на вулицю Шевченка та проїхавши декілька метрів помітив знак 3.1. «Рух заборонено» і почав виконувати маневр розвороту, щоб повернутися назад. В цей час був зупинений працівником ДАІ. На всі його пояснення відповідач не відреагував та склав протокол винісши при цьому постанову, яку він вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримує, просив задовольнити.

Відповідач судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надіслав, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо задоволення заявленого адміністративного позову з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 08.12.2010 року відповідачем було складено протокол серії АМ1 №114170 про адміністративне правопорушення щодо позивача, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1, цього ж дня о 14 год. 00 хв., в смт. Ємільчине, по вул. Шевченка, керував автомобілем НОМЕР_2 та не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух заборонено», чим порушив п. 8.1. (згідно протоколу) ПДР України.

На підставі вказаного протоколу відповідачем була винесена постанова серії АМ №244923 від 08.12.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

У відповідності до п. 8.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року слідує, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

В частині 1 ст. 122 КУпАП зазначено, що порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В ст. 256 КУпАП зазначено, що в протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при підготовці справи до розгляду, всупереч вимогам ст.ст. 256, 280 КУпАП, не зазначено який саме пункт дод.1 ПДР України було порушено позивачем, крім того неповністю зясовані всі його обставини, зокрема, чи вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності і чи є помякшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбачених ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідачем не було представлено доказів на підтвердження обставин, викладених в постанові про адміністративне правопорушення.

Відтак суд ставить під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Так як відповідач не навів переконливих доказів про відповідність протоколу та постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови, так як пояснення позивача ніким не спростовані, і тому суд вважає їх за правдиві.

Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є необґрунтованою та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову Серії АМ №244923 від 08.12.2010 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором Ємільчинського ВДАІ молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати.

Головуюча: Л.Й Савицька