Справа № 817/1131/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року 09 год. 10 хв. РівнеСправа № 817/1131/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Мідліка А.В.; представника позивача не прибув; відповідача не прибув; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується позивач) до ОСОБА_1 (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд стягнути на його користь суму податкового боргу по орендній платі за землю з фізичних осіб в розмірі 105343 грн. 10 коп.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при реалізації владної управлінської функції субєктом владних повноважень відносно фізичної особи винесені податкові повідомлення-рішення, якими покладено обовязок здійснити платіж на користь бюджету. Дані рішення є діючими, проте фізичною особою не виконані. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Посилаючись на викладені вище мотиви, позивач просить суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Ухвалою судді від 01.08.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 07.09.2017, не прибув, проте у позовній заяві вказав, що просить суд розгляд справи здійснити за відсутності його уповноваженого представника. Крім того, позивач подав до суду окреме клопотання про розгляд справи без участі його представника. Будь-яких додаткових доказів не подав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття, не подав до суду жодних заяв, клопотань, письмових заперечень проти адміністративного позову, або ж доказів сплати суми податкового боргу.

Керуючись приписами частини 4 статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

На підставі частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 15.04.2015 проживає за адресою: 33000, АДРЕСА_1, що підтверджено інформацією, наданою на запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання Управління Державної міграційної України в Рівненській області (а.с. 14).

На обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 105343 грн. 10 коп. позивач як підставу виникнення податкового боргу вказує прийняті Головним управлінням ДФС у Рівненській області податкові повідомлення-рішення, зокрема:

від 18.05.2015 №1894-17, відповідно до якого відповідачу визначено податкове зобовязання по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 49330 грн. 19 коп.;

від 05.07.2016 №2064-1305, відповідно до якого відповідачу визначено податкове зобовязання по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 70690 грн. 16 коп. (а.с.6-7).

Крім того, фіскальний орган зазначає про вжиття заходів щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку та надіслання податкової вимоги форми «Ф» від 28.08.2014 № 3402-25 (а.с. 5).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу позовних вимог про стягнення податкового боргу, суд зазначає наступне.

Положеннями підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків (підпункт 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України).

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий пункту 56.18 статті 56 ПК України).

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пункт 58.2 статті 58 ПК України).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (абзаци другий, третій пункту 58.3 статті 58 ПК України).

Згідно пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходження, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Аналогічні норми містить і Порядок направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236 (чинний на момент прийняття податкової вимоги від 28.08.2014 та податкового повідомлення-рішення від 18.05.2015) та Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (чинний на момент прийняття податкового повідомлення-рішення від 05.07.2016), якими передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення.

Так, на підтвердження вручення відповідачу податкового повідомлення-рішення від 05.07.2016 №2064-1305 позивачем долучено до матеріалів справи копію реєстру поштових відправлень листів Рівненської ОДПІ від 07.07.2016 (а.с. 7 зворотній бік).

Відповідно до положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України докази повинні належними та допустимими.

Додана позивачем до матеріалів справи копія реєстру поштових відправлень не приймається судом як належний доказ на підтвердження надіслання (вручення) платнику податків податкового повідомлення-рішення 05.07.2016 № 2064-1305, оскільки з даного реєстру не вбачається чи дійсно ОСОБА_1 було надіслано податкове повідомлення-рішення рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення, відсутня будь-яка відмітка оператора поштового звязку.

Позивач всупереч вимогам законодавства не надав суду самого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання рекомендованого листа платником податку або з відміткою поштової служби про причини невручення.

Крім того, в реєстрі поштових відправлень, наданих позивачем, зазначена адреса відповідача АДРЕСА_2, хоча, як було встановлено судом, ОСОБА_1 з 15.04.2015 проживає за адресою: 33000, АДРЕСА_1.

При цьому, суд зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження вручення відповідачу податкового повідомлення-рішення від 18.05.2015 №1894-17 та податкової вимоги форми «Ф» від 28.08.2014 № 3402-25 фіскальний орган не надав.

Суд відповідно до ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 01.08.2017, витребовував у позивача Головного управління ДФС у Рівненській області вказані докази, однак позивач вимоги ухвали суду не виконав.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки податкове зобовязання по орендній платі за землю, яке виникло на підставі податкових повідомлень-рішень від 18.05.2015 №1894-17 та 05.07.2016 № 2064-1305, є неузгодженим, в силу того, що останні не були вручені відповідачу належним чином, що призвело до неможливості встановлення строку, після якого грошові зобов'язання набувають статусу узгоджених, строку, протягом якого платник податків зобов'язаний сплатити грошові зобов'язання, що визначені контролюючим органом, і як наслідок, встановлення факту виникнення податкового боргу.

Аналогічний висновок містить ухвала Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 у справі №К/800/39105/15.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач Головне управління ДФС у Рівненській області не навів суду докази обґрунтованості, правомірності позовних вимог про стягнення податкового боргу. Тому, позовні вимоги фіскального органу до задоволення не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська