Справа № 496/574/16-а
Суддя: Трушина О. І.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/574/16-а
Провадження № 2-а/496/5/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Ткаченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про поновлення строку звернення до суду, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом і просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та відновити строк для звернення до суду; визнати дії управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області (далі - управління) та скасувати рішення № 4 від 25.01.2016 р.; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, починаючи з 20.10.2009 р.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.08.2010 р. вона звернулася до Біляївського районного суду Одеської області та просила визнати відмову у призначенні пенсії протиправною та зобов'язання управління призначити їй пенсію на пільгових умовах з 20.09.2009 р. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2016 р. адміністративний позов задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність управління щодо розгляду заяви та призначення пенсії позивачу, та зобов'язано управління у десятиденний термін, з часу отримання копії судового рішення, розглянути заяву від 23.04.2009 р. про призначення пенсії, та прийняти рішення з цього питання. На виконання зазначеної постанови управлінням винесено рішення №4 від 25.01.2016 р. про відмову у задоволенні заяви від 23.04.2009 р. у зв'язку з тим, що недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії. Позивач вважає рішення управління таким, що винесено з порушенням норм законодавства, так як загальний трудовий стаж позивача складає більше 35 років, з них згідно трудової книжки: початок трудової діяльності з 20.07.1978 р.; з 04.03.1997 р. по 01.10.2000 р.- лаборант хімічного аналізу 3-го розряду в цеху лаків на кондсмолах лаборантом контрольних випробувань; з 01.10.2000 р. - переведена в тепло дільницю 3-го розряду; з 25.02.2001 р. - переведена на цій же дільниці оператором хімводоочищення; з 01.06.2002 р. переведена оператором котельної 4-го розряду на цій же ділянці; звільнена з посади 13.08.2002 р.; 14.08.2002 р. прийнята в паросилову дільницю оператором котельні 4-го розряду; з 25.07.2003 р. присвоєно 5-й розряд оператора котельні; 02.08.2010 р. - звільнена з посади; з 14.08.2010 р. - оператор котельні. Таким чином стаж на роботі зі шкідливими умовами праці (шкідливе виробництво) складає 13 років 5 місяців, який є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Всі вищезазначені посади, які займала позивач, відносяться до небезпечних виробничих факторів на робочих місцях, та підпадають під Список №1 розділу VIII „Хімічне виробництво". 13.09.2009 р., 26.07.2009 р. позивач зверталась з заявами на адресу ВАТ „Елакс" та Куліндоровського КХП, але відповіді їй так і не надали. Такі дії відповідача вважає неправомірними, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з адміністративним позовом.

Під час розгляду справи було заміненого первісного відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області його правонаступником - Малиновським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Після перерви до судового засідання не з»явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути у її відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення на позов з підстав і просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у запереченні.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2016 р. встановлено, що з 2010 року позивач позивається до управління щодо захисту своїх прав по призначенню пенсії на пільгових умовах (т. 1 а.с. 8-12).

Вищезазначеною постановою суд зобов'язав управління розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2009 року про підтвердження стажу роботи на посадах, що дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до вимог чинного законодавства.

Так заява позивача від 23.04.2009 р. була розглянута управлінням та постановлено рішення №4 від 25.01.2016 р. про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до статті 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасної реалізації ними права на судовий захист. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознаки стабільності.

Частиною 1 статті 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається з адміністративним позовом та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

До того ж, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення у справах «Девеер проти Бельгії», «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (рішення у справі «Ілхан проти Туреччини»).

З обставин встановлених в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2016 р. вбачається, що позивач вчасно звернувся за захистом своїх прав та процесуальний строк був пропущений з поважних причин, а саме тривалих судових проваджень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо інших позовних вимог позивача слід зауважити, що з рішення управління № 4 від 24.01.2016 р. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки пільговий стаж за Списком №2 становить 8 місяців 22 дні, при загальному стажі 29 років 4 місяці 22 дні, що є недостатнім для призначення такої пенсії (а.с. 7).

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, відповідно до норми права, яка закріплена в пункті «б» частини першої статті 13 Закону № 1788, обов'язковими умовами для набуття громадянином права на трудову пенсію (пенсію за віком) на пільгових умовах є в сукупності: а) досягнення 55 років (після 55 років) з урахуванням норми, закріпленої в останньому абзаці пункту «б» частини першої статті 13 зазначеного Закону, відповідно до якої працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; б) наявність загального стажу роботу не менше 25 років; в) наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - не менше 12 років 6 місяців; г) зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 повний робочий день; ґ) шкідливі і важкі умови праці визначені за результатом атестації робочого місця.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яким визначено, зокрема, особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників. Так, згідно з п. 20 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Стаж роботи позивача підтверджує трудова книжка, уточнююча довідка № 30 від 19.03.2007 року, видана ВАТ «ЕЛАКС», в якій зазначено, що позивач працювала на ВАТ«ЕЛАКС» з 04.03.1997 р. по 30.03.2000 р. на посаді лаборанта хімічного аналізу 3р. в цеху лаків на кондсмолах лабораторії контрольних випробувань, з 01.10.2000 р. по 22.05.2001 р. на посаді лаборанта 3 р. теплодільниці, з 23.05.2001 р. по 31.05.2001 р. на посаді оператора хімводоочистки теплодільниці, з 01.06.2002 р. по 13.08.2002 р. на посаді оператора котельної 4 р. теплодільниці (Т.1 а.с. 17,45-49)

Відповідно до п.п.1, 2, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень де Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, при цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

У пункті 4.2 вищевказаного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації ( як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), і дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників який має сприяти реалізації прав на здоров безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Як вбачається з довідки №010-035 від 07.04.2014 р. ПАО „ЭЛАКС" стаж роботи ОСОБА_1, у шкідливих умовах праці, який підтверджений результатами атестації складає тільки 7 місяців та 22 дні, а період роботи з 27.11.1997 р. по 30.09.2000 р. у довідці №30 не зазначений у зв'язку з відсутністю результатів атестації цього робочого місця (Т.1 а.с. 18).

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Даний висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 10.09.2013 року (справа № 21-183а13) та від 19.05.2015 року (справа за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області про визнання права на пільгову пенсію та дій незаконними).

З пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 судом встановлено, що позивач надала до управління довідки з підприємства про наявність пільгового стажу 8 місяців 22 дні, а необхідно пільгового стажу для призначення відповідної пенсії 10 років. Відсутні відповідні відомості у довідках про атестація робочого місця позивача згідно Списку №1 і №2. Будь - які докази її проведення в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення управління про відмову призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 9, 10 ,11, 17, 18, 159, 161-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про поновлення строку звернення до суду, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом.

В частині визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, скасування рішення №4 від 25.01.2016 року та зобов'язання призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1 починаючи з 20 жовтня 2009 року - адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10-ти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Трушина О.І.