Справа № 813/2871/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

07 вересня 2017 року № 813/2871/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.,

представника позивача Дяків Л.В.,

представника відповідача 4 Можаєвої Н.В.,

розглянувши у попередньому судовому з асіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, в якому просить:

-«визнати протиправними дії управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо нездійснення контролю за виконавчим провадженням»;

-«визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконавчого збору в розмірі 11305,94 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,61 грн.»;

-«стягнути з Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 11336,55 грн. (11305,94 грн. - виконавчий збір та 30,61 грн. - витрати на проведення виконавчих дій)».

Ухвалою суду від 14.08.2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Судом поставлено на розгляд питання про передачу справи за підсудністю для її розгляду в місцевому загальному суді як адміністративному, оскільки позивач є учасником виконавчого провадження та оскаржує дії як державного виконавця так і державної виконавчої служби, які допущені при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова №2а-1169/10 від 29.08.2011 року про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь Мирутенка Олександра Леонтійовича заборгованості по пенсійному забезпеченню за період з 01.01.2010 року по 30.12.2010 року в розмірі 113059,41 (стотринадцять тисяч п'ятдесят дев'ять) грн. сорок одну коп.

Представник позивача у попередньому судовому засіданні заперечувала з приводу передачі справи за підсудністю.

Представник відповідача 4 (Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області) у попередньому судовому засіданні з приводу передачі справи за підсудністю не заперечувала.

Головне територіальне управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області явку уповноважених представників у попередньому судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Жодних клопотань та пояснень на адресу суду не надходило.

Суд заслухав думку представника позивача та представника відповідача 4, та вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено главою І розділу ІІ КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п.4 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і відповідно до п.5 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

Відповідно до норми п.2 ст.3 та ч.1 ст.20 КАС України, адміністративний суд - це суд загальної юрисдикції, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ; місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції.

Згідно ч.6 ст.181 КАС України, адміністративні справи справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Частиною 4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналогічна норма міститься в ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII відповідно якої, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Як вбачається із матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржуються дії державного виконавця так і державної виконавчої служби, які допущені при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова №2а-1169/10 від 29.08.2011 року про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь Мирутенка Олександра Леонтійовича заборгованості по пенсійному забезпеченню за період з 01.01.2010 року по 30.12.2010 року в розмірі 113059,41 грн. Зокрема, позивач просить визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо стягнення з Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області виконавчого збору в розмірі 11305,94 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,61 грн.

У свою чергу, виконавчий збір у розмірі 11305,94 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 30,61 грн. були стягнуті з Головного Пенсійного фонду України у Львівській області на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.09.2011 року ВП №28472293 та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 15.09.2011 року ВП №28472293. Вказані постанови були прийняті при примусовому виконанні виконавчого листа №2а-1169/10 виданого 29.08.2011 року Галицьким районним судом м.Львова.

Більше того, суд наголошує, що Галицьким районним судом м.Львова розглядалася справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у якому останній просить визнати протиправними дії державного виконавця при винесенні постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, скасувати постанову від 15.09.2011 року ВП №28472293 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 11305,94 грн., скасувати постанову державного виконавця від 15.09.2011 року ВП №28472293 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,61 грн. Так, постановою Галицького районного суду м.Львова від 13.09.2016 року у справі №461/2317/16-а у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено повністю. Однак, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2017 року, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково, скасовано постанову Галицького районного суду м.Львова від 13.09.2016 року у справі №461/2317/16-а та прийнято нову постанову, якою позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково. А саме, скасовано постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служб головного управління юстиції у Львівській області від 15.09.2011 року ВП №28472293 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 11305,94 грн., скасовано постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служб головного управління юстиції у львівській області від 15.09.2011 року ВП №28472293 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,61 грн.

Виходячи з наведеного, позивачем (стороною (боржником) у виконавчому провадженні) оскаржуються дії державного виконавця з приводу виконання рішення місцевого загального суду як адміністративного суду.

Частиною 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 12.09.2014 року №10 «Про внесення доповнення до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року №5, від 14 вересня 2012 року №10 та від 30 вересня 2013 року №14» передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (п.5 ч.1 ст.18 КАС України).

Вищенаведене вказує на те, що рішення (в тому числі про стягнення з боржника виконавчого збору, вина проведеня виконавчих дій), дії або бездіяльність державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, за загальним правилом, оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ.

Водночас, згідно з ч.1 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ, місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

В розумінні п.2 ст.3 КАС України місцеві загальні суди при розгляді та вирішенні адміністративних справ є адміністративними судами.

Таким чином, вказана адміністративна справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Тож, враховуючи викладене, суд вважає, що вказану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства в місцевому районному суді як адміністративному суді, тобто даний спір не є предметно підсудним Львівському окружному адміністративному суду, а підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним, який видав виконавчий документ, а саме - Галицьким районним судом м.Львова.

Згідно п.2 ч.1 ст.22 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду у разі, якщо після відкриття провадження у справі встановлено, що провадження відкрито без дотримання правил предметної підсудності.

Відповідно до частин 7, 8 статті 22 КАС України, адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, розглядається адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Порушення судом правил предметної підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення (п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України).

Зважаючи на зазначене вище, суд дійшов висновку, що адміністративна справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів, підлягає передачі за предметною підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст.3, 18, 22, 160, 165, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Передати адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів для розгляду до Галицького районного суду м.Львова (м.Львів, вул.Чоловського,2).

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, згідно зі ст. 186 КАС України. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано, згідно з ст. 254 КАС України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текс ухвали виготовлений та підписаний 12 вересня 2017 року.