Справа № 805/4327/16-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 р. Справа №805/4327/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 09:30

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

при секретарі судового засідання: Ковальової А.В.

за участю

позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів, стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів, стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ України з 04.08.2003 року. 07 листопада 2015 року наказом ГУНП в Донецькій області № 76 о/с від 07.11.2015 року після проведення реорганізації, був прийнятий на службу в національну поліцію України в звані капітана поліції, на посаду інспектора Нікольського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області. 03 жовтня 2016 року відповідно до наказу ГУНП України в Донецькій області № 334 о/с від 03.10.2016 року позивач був звільнений зі служби в поліції.

Із зазначеним наказом позивач не згодний, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просив визнати протиправним та скасувати накази начальника ГУНП України в Донецькій області від 03.10.2016 року № 334 о/с та № 1596 о/с, а також стягнути середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав письмові заперечення, просив відмовити у позові.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах Національної поліції, на посаді інспектора Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області та мав спеціальне звання капітан поліції.

Наказом ГУ НП «По особовому складу» від 03.10.2016 року № 334 о/с відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» капітана ОСОБА_1, інспектора Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Підставою видання вищезазначеного наказу слугував висновок службового розслідування, затверджений 29.09.2016 року, за фактом порушення службової дисципліни Позивачем, у результаті якого встановлені факти порушення Позивачем Дисциплдінарного статуту ОВС України, Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки працівників апарату МВС України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належить до сфери управління МВС. За результатами даного службового розслідування виданий наказ від 03.10.2016 року № 1596. З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 03.10.2016 року.

Проходження служби в органах Національної поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та на час спірних правовідносин Дисциплінарним статутом ОВС України.

На підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 05.09.2016 року № 1384 було проведено службове розслідування відносно ОСОБА_1

Відповідно до Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, інспектором Нікольського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в області капітаном поліції ОСОБА_1 від 29.09.2016 року встановлено, що 04.09.2016 року близько 03-30 працівниками патрульної служби було помічено автомобіль ВАЗ 211040 д.н. НОМЕР_1, який рухався з порушенням правил дорожнього руху. В результаті переслідування, автомобіль був зупинений, неподалік від місця його зупинки був виявлений інспектор Нікольського ВП капітан поліції ОСОБА_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Перевіркою документів, було встановлено, що ОСОБА_1 на підставі посвідчення водія НОМЕР_2, виданого РВВ МРВДА м. Луганська 22.11.2006 року, має право на керування зазначеного вище автомобіля.

З метою уникнення відповідальності за свої дії, ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, в результаті чого відносно нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлено також, що ОСОБА_1 проігнорував вимоги керівництва ГУНП в Донецькій області, Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області щодо дотримання дисципліни, правил дорожнього руху під час керування автотранспортом, недопущення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, під час проведення службового розслідування інспектор Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 проявив нещирість.

Під час проведення службового розслідування посадовими особами ГУНП в Донецькій області були встановлені допущені ОСОБА_1 порушення вимог, а саме:

- статті 7 Дисциплінарного статуту в частині дотримання законодавства, неухильного виконання вимог Присяги працівника, статутів, наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час. ОСОБА_1 знаючи дані вимоги, проігнорував їх та поступив всупереч чинному законодавству;

- пункту 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Незважаючи не те, що ОСОБА_1 при прийомі на службу знав дані обов'язки поліцейського, під час проходження служби їх не дотримувався, то і повинен нести відповідальність, передбачену законодавством України, іншими чинними нормативними актами, що регламентують діяльність органів національної поліції;

- пункту 4 ч. 2 та п. 3 ч. 7 р. ІІ Правил етичної поведінки в частині недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС та недопущення ухилення від прийняття рішень та відповідальність за свої дії та рішення.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення дисципліни або вчинення дисциплінарного проступку. Для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення або факт вчинення проступку.

Отже, відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 03.10.2016 року № 334 о/с інспектора Нікольського відділення поліції Волноваського відділу поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2012 року № 155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2012 року за № 628/20941, затверджені Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - Правила).

Ці Правила є узагальненим зібранням норм поведінки працівників органів внутрішніх справ та засобів їх врегулювання (п. 1.1. розділу І Правил).

Відповідно до п.1.2. Правил вони як зібрання основних професійно-етичних норм визначають для працівника органів внутрішніх справ України: моральні цінності, зобов'язання та принципи служби в органах внутрішніх справ; професійно-етичні вимоги до службової, позаслужбової та антикорупційної поведінки; регулювання професійно-етичних проблем взаємин працівників, що виникають у процесі їх спільної діяльності тощо.

За своїм функціональним призначенням ці Правила крім іншого орієнтують працівника в умовах конфліктів і етичної невизначеності та інших обставин морального вибору (п.1.3. розділу І Правил).

Згідно з п.1.4. Правил неухильне дотримання принципів і норм цих Правил є важливим чинником якісного виконання працівником оперативно-службових завдань, необхідною умовою суспільної довіри та підтримки діяльності органів внутрішніх справ.

Дотримання норм поведінки, установлених цими Правилами, є моральним обов'язком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання. Громадянин України, який працює або приймається на службу в органах внутрішніх справ, ознайомлюється з вимогами цих Правил (п. п. 2.1. - 2.3. розділу ІІ Правил).

Відповідно до пп. 2.2. п.2 розділу ІІІ Правил професійний обов'язок працівника, як одна із моральних основ служби в органах внутрішніх справ, полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Згідно з пп. 4.1. п.4 розділу ІІІ Правил працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов'язання, в тому числі бути прикладом безумовного дотримання вимог закону та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Бездоганне виконання моральних зобов'язань, в свою чергу, забезпечує право працівника на суспільну довіру, повагу, визнання і підтримку громадян, що передбачено пп.4.2. п.4 розділу ІІІ Правил.

Відповідно до пп. 1.1. п.1 розділу IV Правил поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут) затверджений законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV і визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового і начальницького складу службової дисципліни, яка полягає у дотриманні Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділі та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, про що свідчать ч.1 ст.1, ст.2 Дисциплінарного статуту.

Обов'язки осіб рядового і начальницького складу визначені ст.7 Дисциплінарного статуту, згідно з ч.1 якої службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватись норм професійної та службової етики; з гідністю поводися у позаробочий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Дотримання вимог цих законодавчих та підзаконних актів, Присяги працівника органів внутрішніх справ України та Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України були обов'язковими для позивача.

Стосовно твердження позивача щодо відсутності своєї провини, та посиланням на Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.05.2017 року по справі № 266/3568/16-п, якою було закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Не ставлячи під сумнів презумпцію невинуватості особи, суд не приймає вказані вище доводи як підставу для визнання незаконними та скасування спірних наказів ГУ НП України в Донецькій області, оскільки позивача звільнено за порушення дисципліни.

Частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту встановлено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

При цьому, особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом, що передбачено ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Підстави для проведення службового розслідування наведені розділі ІІ Інструкції.

Згідно з п.2.1. Інструкції підставами для проведення службового розслідування крім іншого є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння адміністративних правопорушень, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують службову дисципліну.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником зокрема у разі скоєння особою рядового і начальницького складу адміністративного правопорушення; отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1-2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення, (пп.2.2.5., 2.2.20 п.2.2. Інструкції).

Згідно з п.2.5. Інструкції підстави для призначення службового розслідування можуть міститься в службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів або в інших документах, отриманих у встановленому законодавством України порядку.

Як встановлено судом, підставою для призначення службового розслідування слугувала інформація про те, що 04.09.2016 року відносно інспектора Нікольського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.6. Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Службове розслідування проведене на підставі наказу ГУ НП України в Донецькій області від 05.09.2016 року № 1384.

Таким чином, службове розслідування щодо ОСОБА_1 призначене і проведене за наявності підстав, визначених Інструкцією, та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Абз. 1 п. 5.4. Інструкції передбачає, якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 14 Дисциплінарного стягнення перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

В матеріалах справи наявна засвідчена відповідачем копія письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.09.2016 року.

Згідно з ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Ч. 8 ст. 14 Дисциплінарного статуту, п. 5.4. Інструкції встановлено, що зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Види дисциплінарних стягнень визначені ст. 12 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Ч. 7 ст. 13 Дисциплінарного статуту визначено, що таке дисциплінарне стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, накладається начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення, що визначено ч. 9 ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ч.ч. 10-11 ст. 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Крім того, необхідно відмітити, що поліцейські відповідно до Дисциплінарного статут несуть підвищену дисциплінарну відповідальність у порівнянні з пересічними громадянами. Тому до них за порушення дисципліни вживаються суворі заходи дисциплінарного впливу. Отже вже саме складання протоколу про адміністративне правопорушення на працівника Національної Поліції України є вчинком, який може зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції, підриває авторитет Національної поліції і є несумісним з подальшим проходженням служби.

Зважаючи на те, що відповідач довів факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та правомірність наказів ГУ НП України в Донецькій області в області від 03.10.2016 року № 334 та № 1596, вимоги позивача про визнання незаконним та скасування цих наказів задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 24 Положення № 114 у разі незаконного звільнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги про поновлення на посаді та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу мають похідний характер від вимог про визнання незаконними та скасування наказів ГУНП України в Донецькій області в області і за своєю сутністю є обраним позивачем способом захисту його прав та інтересів, порушених незаконним звільненням.

Оскільки вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів ГУНП України в Донецькій області від 03 жовтня 2016 року № 334 та № 1596 залишені без задоволення, позовні вимоги про стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на службі також не підлягають задоволенню.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів, стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Повний текст постанови складений 11 вересня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.