Справа № 813/1516/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6550/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2017 року у справі № 813/1516/17 за адміністративним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2017р. позивач ОСОБА_2 служба України з безпеки на транспорті звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2017р. відмовлено у відкритті провадження, у звязку із тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із даною ухвалою, апелянт ОСОБА_2 служба України з безпеки на транспорті подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апелянт, просить суд, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2017р. скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не зявились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 3 КАС України права адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Із змісту ч. 4 ст. 105 КАС видно, що адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Водночас відповідно до ч.5 ст. 105 КАС України, адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Вказані положення КАС України кореспондуються із приписами частини четвертої статті 50 цього ж Кодексу про те, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Як видно з системного аналізу наведених вище норм, суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у справі лише у випадках, прямо передбачених Конституцією чи законом України.

Отже, звернення до суду є способом реалізації компетенції такого суб'єкта, а тому повинно відбуватися в межах, у спосіб та в порядку, передбаченому законом. Суб'єкт владних повноважень звертається до суду не за захистом своїх порушених прав чи інтересів, а тому що законом передбачений такий спосіб здійснення повноважень.

Завдання адміністративного судочинства у цих справах досягається шляхом превентивного контролю суду за правомірністю рішень чи дій суб'єкта владних повноважень, які потенційно можуть призвести до порушення прав приватних осіб.

Для обґрунтування права на звернення до адміністративного суду в інших випадках, крім спорів між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, та спорів, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний послатися на спеціальне положення відповідного закону, яке уповноважує його звертатися до суду з позовом (ухвала ВАС України від 11.08.2010 року, справа N К-17526/10).

Отже, право суб'єкта владних повноважень на звернення до суду повинно бути передбачене саме законом, а не будь-яким іншим нормативним актом.

Разом з тим, ні в Законі України «Про дорожній рух», ні в жодному іншому нормативно-правовому акті, в тому числі й підзаконному, зокрема, Постанові Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, якою затверджено Положення про ОСОБА_2 службу України з безпеки на транспорті та визначено завдання служби, не передбачено право Державної служби України з безпеки на транспорті, звертатися до суду з позовом до юридичних та фізичних осіб про стягнення плати за проїзд.

Із змісту п.п. 27 п. 5 Положення ОСОБА_2 служба України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на неї завдань, здійснює лише нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

В п.1 ч.1 статті 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що даний позов не підпадає під дію п. 4 ч. 4 ст. 50 КАС України оскільки, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.199, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення а Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі № 813/1516/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_4
Суддя ОСОБА_5

Ухвала складена в повному обсязі 08.09.2017 року.