Справа № 805/2756/17-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 р. Справа №805/2756/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:10 год. 25 хв.

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., при секретарі судового засідання Ступар Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

до відповідача: Фізичної особи ОСОБА_1 м. Слов'янськ

про: стягнення суми податку у розмірі 25000 грн.

За участю представників:

від позивача: Самохвалова Ю.А. - за довіреністю,

від відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи ОСОБА_1 м. Слов'янськ про стягнення суми податку у розмірі 25000 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за відповідачем обліковується податковий борг із транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн., який утворився внаслідок несплати податкового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню форми «Ф» від 20 липня 2016 року № 105379-13.

Представник позивача через канцелярію суду надав уточнення до позовної заяви, відповідно до яких зазначив, що згідно інформаційних даних відповідач (податковий номер НОМЕР_1) перебував на обліку податкових органах як ОСОБА_1, однак на день розгляду справи відповідач змінив прізвище на ОСОБА_1.

В зв'язку з чим, позивач у судовому порядку просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму податкового боргу у розмірі 25000 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Судом направлено на адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі з судовою повісткою, ухвала про зупинення провадження по справі. Зазначене поштове відправлення повернено на адресу суду, в зв'язку з «закінченням терміну зберігання».

Згідно приписів Кодексу адміністративного судочинства України особа вважається належним чином повідомленою про час і місце судового засідання на підставі направлення за адресою її місцезнаходження (місця проживання) судової повістки. Якщо повістка, повернена до суду із зазначенням, що вона не вручена адресату, вважається такою, що «вручена адресату належним чином».

Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі не прибуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у Слов'янській об'єдананій державній податковій інспекції ГУ ДФС у Донецькій області, як платник транспортного податку.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем 09 липня 2015 року зареєстрований транспортний засіб PORSCHEMACAN, 2015 року випуску (а.с. 7).

Оскільки відповідач має автомобіль, який є об'єктом оподаткування транспортним податком, Слов'янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 20 липня 2016 року було сформоване податкове повідомлення - рішення № 105379-13 на суму 25000 гривень. Зазначене податкове повідомлення - рішення було направлено рекомендованим листом з повідомленням на адресу відповідача, однак поштове відправлення повернуто на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10).

Доказів оскарження податкового повідомлення - рішення в адміністративному або судовому порядку суду не надавані.

Таким чином, суд зазначає, що податкове повідомлення - рішення від 20 липня 2016 року № 105379-13 є узгодженим в розумінні приписів Податкового кодексу України

Відповідно до п. 15.1. ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Податкова заборгованість відповідача утворилась внаслідок недотримання платником податків вимог п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 53.3.3 п 53.3 ст. 53 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-V111 від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України, щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України, введено в дію новий місцевий податок - транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до п.п. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п. 267.4. ст. 267 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватись за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16 квітня 2013 року.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів (п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України).

Приписами підпункту 267.6.3 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до п.п. 267.7.1 п. 267.7 ст. 267 Податкового кодексу України(чинного на момент виникнення спірних правовідносин), податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Згідно п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується:а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації».

Суд зазначає, що станом на момент розгляду справи відповідачем не сплачено транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн., який визначений податковим повідомленням - рішення від 20 липня 2016 року № 105379-13.

Так, судом встановлено, що 20 липня 2016 року Слов'янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення - рішення № 105379-13 про стягнення транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн. Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, однак відповідне поштове відправлення 22 серпня 2016 року повернуто на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Приписами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Оскільки, позивачем та відповідачем не надано суду доказів оскарження податкового повідомлення - рішення в адміністративному або судовому порядку, то відповідно до положень Податкового кодексу України податкове повідомлення - рішення вважається узгодженим.

Відповідно до п. 14.1.157 ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв'язку з наявною узгодженою податковою заборгованістю та на підставі картки особового рахунку платника податків, 26 грудня 2016 року податковим органом прийнято податкову вимогу № 2248-17 про стягнення суми боргу в розмірі 25000 грн. (а.с. 8). Зазначена вимога була направлена поштою на адресу відповідача, однак, поштове відправлення повернуто на адресу Слов'янської ОДПІ з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 10).

Доказів оскарження в судовому або адміністративному порядку вищевказаної вимоги суду не надано. Також суду не надано доказів сплати суми узгодженого податкового боргу в розмірі 25000 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України визначено,що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено,що орган стягнення, це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовної заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Фізичної особи ОСОБА_1 м. Слов'янськ про стягнення суми податку у розмірі 25000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Фізичної особи ОСОБА_1 м. Слов'янськ про стягнення суми податку у розмірі 25000 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 м. Слов'янськ (АДРЕСА_1) суму податкового боргу у розмірі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень на рахунок: код платежу 18011000, призначення: *; 101; код за , МФО 834016, УДКСУ у м. Слов'янськ, ГУ ДКСУ у Донецькій області, розрахунковий рахунок № 0075.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 04 вересня 2017 року в присутності представника позивача.

Повний текст постанови складено та підписано 08 вересня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Олішевська B.В.