Справа № 211/1432/17
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/1432/17
Провадження № 2-а/211/103/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 вересня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді : Ткаченко С.В.

при секретарі: Форманчук К.М.

у відсутність:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Криворізького південного об'єднаного управління

Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області Нестерук А.В.

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання зарахувати час відбування виправних робіт до загального трудового стажу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом, вказавши, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.05.1986 року його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 188-1 ч.2 КК УРСР до двох років виправних робіт за місцем роботи з утриманням 20 відсотків із заробітної плати щомісяця в дохід держави. Зазначене покарання він відбув за місцем роботи на Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь» імені В.І. Леніна в цеху блюмінг №1 в період з 20.05.1986 р. по 03.12.1987 року (з урахуванням амністії).

На теперішній час він є пенсіонером та перебуває на обліку в Криворізькому південному об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком. При включенні в загальний трудовий та страховий стаж строку відбування покарання розмір належної йому пенсії збільшується.

При зверненні до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області із заявою про зарахування до його загального трудового та страхового стажу періоду відбування виправних робіт за місцем роботи з 20.05.1986 року по 03.12.1987 року, йому було відмовлено, та роз'яснено, що тільки на підставі рішення суду зараховується час відбування виправних робіт до загального трудового стажу, у зв'язку з чим він змушений звертатися до суду, тому просить зобов'язати Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області зарахувати до його страхового стажу період відбуття покарання у вигляді виправних робіт з 20.05.1986 року по 03.12.1987 року за вироком Саксаганського районного народного суду м. Кривого Рогу від 05.05.1986 року по справі №І-324/86г., на Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь» імені В.І.Леніна вогнетривником 5 розряду цеху блюмінг №1 та зробити відповідний перерахунок пенсії.

Позивач ОСОБА_1 в суд не з`явився, у справі є його заява про розгляд справи за його відсутності, адміністративний позов підтримує у повному обсязі.

Раніше відповідачем Криворізьким південним об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області було надано заперечення, в якому просили відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 - в повному обсязі (а.с. 24).

Представник відповідача Криворізького Південного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області Нестерук А.В. надала до суду заяву відповідно до якої, просить справу за позовом ОСОБА_1 розглядати в порядку письмового провадження. Адміністративний позов не визнають, та в задоволені позовних вимог просять відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутність. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з 12.04.2007 року (а.с. 7 копія пенсійного посвідчення).

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.1986 року, ОСОБА_1 було визнано винним за ст. 188-1 ч. 2 КК УРСР та засуджено до двох років виправних робіт, з утриманням в дохід держави 20% із заробітку (а.с.8).

Позивач відбував покарання у період з 20.05.1986 року по 03.12.1987 року у вигляді виправних робіт, працюючи за своїм місцем роботи у Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь» імені В.І. Леніна в цеху блюмінг №1 без врахування до загального та неприривного стажу роботи (а.с.9 копія трудової книжки).

Листом № Л-37 від 22.03.2017 року позивачу було відмовлено в зарахуванні до загального трудового стажу періоду відбуття покарання у виді виправних робіт з 20.05.1986 року по 03.12.1987 року та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст.103 Виправно-трудового кодексу України, затвердженого Законом N3325-VII від 23.12.1970 року, час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Положеннями ч.4 ст.95 Виправно-трудового кодексу України, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт визначалось, що час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Відповідно до Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України, затвердженого Законом N 3325-VII від 23.12.1970 року; Закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Норма ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Тобто, дана стаття передбачає можливість застосування положень ч.4 ст. 95 ВТК України.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також Закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституції України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно, є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, якій діяв у часі раніше».

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Посилання відповідача, що на час відбування покарання діяли положення Виправно-трудового кодексу України, за якими виправні роботи не зараховувались до загального трудового стажу, суд вважає безпідставними, оскільки в даних спірних правовідносинах необхідно застосовувати положення Кримінально-виконавчого кодексу України, які діють на час звернення позивача до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, тобто на час виникнення спірних правовідносин. Суд вважає, що відповідач при розгляді заяви позивача і прийнятті рішення з цього приводу, виходячи з наявності загального набутого позивачем страхового стажу за даними трудової книжки, повинен був керуватись ст.42 Кримінально-виконавчого кодексу України, а не положенням Виправно-трудового кодексу України.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що порядок включення періоду відбування виправних робіт без позбавлення, волі в загальний трудовий стаж особи, передбачений ст. 414-1 КПК України, на час виникнення спірних правовідносин втратив силу, та з врахуванням того, що чинним законодавством передбачено безумовне зарахування часу відбування засудженими покарання у виді виправних робіт у загальний стаж роботи, з огляду на вимоги ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо сплати за позивача страхових внесків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування часу відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі до загального трудового стажу.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання зарахувати час відбування виправних робіт до загального трудового стажу, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ч. ч. 1, 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 5-14, 17-19, 71, 88, 99-100, 104, 122, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання зарахувати час відбування виправних робіт до загального трудового стажу - задовольнити.

Зобов'язати Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його страхового стажу період відбуття покарання у вигляді виправних робіт з 20.05.1986 року по 03.12.1987 року за вироком народного суду Саксаганського району м. Кривого Рогу від 05.05.1986 року по справі №І-324/86г, на Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь» імені В.І.Леніна вогнетривником 5 розряду цеху блюмінг №1 та зробити відповідний перерахунок пенсії.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя: С. В. Ткаченко