Справа № 310/6009/17
Суддя: Крамаренко А. І.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/6009/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.,

при секретарі Корнієнко Н.І.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2017 року позивач ОСОБА_3 міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернувся до суду з позовом до громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2, в якому просив примусово видворити останнього за межі України з його примусовим затриманням та поміщенням його до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

В обґрунтування позову зазначено, що 18 січня 2017 року в ході прийому громадян в приміщенні Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області був виявлений громадянин російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 Федерації, НОМЕР_1, виданий 05.04.2003 року ГВМ-2 УВС м. Сургута, Сургутського району, Ханти-Мансійського АО Тюменської області.

Під час перевірки законності перебування на території України було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2 прибув на територію України в 2014 році через КПП «Новоазовськ» в приватних справах.

За порушення правил перебування в Україні, а саме ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування, у відношенні громадянина ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення від 18.01.2017 року за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Адміністративна справа розглянута Бердянським МВ УДМС України в Запорізькій області та винесено рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Штраф сплачений.

18.01.2017 року Бердянським МВ УДМС України в Запорізькій області на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення №1 про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2

В цей же день за вих. №2317/12-373 до Бердянської місцевої прокуратури було направлено повідомленні про прийняття рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2

Копія вказаного вище рішення вручена ОСОБА_2 18.01.2017 року і він зобовязався виїхати за межі України до 10.02.2017 року. Також ОСОБА_2 було повідомлено про те, що у випадку невиконання рішення про примусове повернення до нього буде застосовано примусове видворення, відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» .

Проте, вказане зобовязання ОСОБА_2 не виконав, за межі України не виїхав.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що він дійсно в 2014 році вїхав на територію України та оселився в будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Новопетрівка, вул. Степна, 27а. Вказаний будинок належить його другу. Постійного місця роботи та родичів на території України він не має.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, громадянин ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2 з 2014 року незаконно перебуває на території України, за що постановою від 18.01.2017 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП.

18.01.2017 року заступником начальника Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області на підставі положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2

В добровільному порядку ОСОБА_2 територію України не залишив.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст. 26 Закону.

Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Тобто, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Як видно з матеріалів справи, вимоги наведеного закону в даному випадку дотримані, рішення про примусове повернення відповідача прийнято, також наявні обґрунтовані підставі вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про примусове повернення з території України, зокрема, це відсутність коштів на придбання проїзного документа, що унеможливило самостійно залишити територію України. Підстави, які б стали перешкодою для видворення відповідача за межі території України (ст. 31 Закону) відсутні.

До того ж, встановлено, що відповідач у передбачені Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» строки, не звертався до відповідного органу із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (протилежного суду не доведено).

Крім цього, немає жодного доказу, який би свідчив, що відповідач залишив країну свого національного походження у зв'язку з побоюванням стати жертвою переслідувань та не може користуватися захистом цієї країни і не може повернутися внаслідок зазначених побоювань.

За таких обставин, суд приймає до уваги, що відповідачем не отримано на день розгляду справи статусу біженця, українською мовою не володіє, у нього відсутні родичі, які могли б надати йому допомогу, кошти на повернення, що свідчить про те, що останній ухилятиметься від самостійного та добровільного залишення території України, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10-11, 71, 86, 94, 160-163, 183-7 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 Федерації, НОМЕР_1, виданий 05.04.2003 року ГВМ-2 УВС м. Сургута, Сургутського району, Ханти-Мансійського АО Тюменської області, та помістити його до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Примусово видворити з України громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 Федерації, НОМЕР_1, виданий 05.04.2003 року ГВМ-2 УВС м. Сургута, Сургутського району, Ханти-Мансійського АО Тюменської області

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Суддя А.І. Крамаренко