Справа № 242/1488/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Капітонов В.І.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №242/1488/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ястербової Л.В., суддів: Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 28 липня 2017 року у справі № 242/1488/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому з урахуванням уточнення просив, визнати незаконними рішення відповідача від 11 квітня 2017 року про відмову у перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.11.2015 року по 18.02.2017 року на ВП « Шахта «Україна» ДП « Селидіввугілля»; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії з 01 квітня 2017 року у відповідності з положенням ст. 40, 42 ч.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) (а.с.2-4, 32-33).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 28 липня 2017 року позовні вимоги задоволені. Суд першої інстанції визнав незаконним та скасував рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 609 від 11 квітня 2017 року щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 періоду його роботи з 01 листопада 2015 року по 28 лютого 2017 року на ВП « Шахта «Україна» ДП « Селидіввугілля»; зобов'язав Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2017 року, зарахувавши до його страхового стажу період роботи з 01 листопада 2015 року по 28 лютого 2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (а.с.41-42).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог (а.с.45-47).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV до пільгового та страхового стажу позивача не включені період роботи з 01.11.2015 року по 28.02.2017 року, оскільки відповідно до даних системи персоніфікованого обліку відомостей підприємством ДП «Селидіввугілля» в особі ВП «шахта «Україна» не сплачено суми єдиного внеску за цей період. Апелянт також зазначає, що суд безпідставно стягнув судовий збір, оскільки він звільнений від сплати судового збору відповідно до статті Закону України «Про судовий збір».

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Селидівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 21.10.2002 року та отримує пенсію за віком призначену із зменшенням пенсійного віку згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII)та п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (а.с.11).

03 квітня 2017 року позивач звернувся до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42Закону № 1058-IV (а.с.28).

Рішенням Селидівськгого об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 609 від 11 квітня 2017 року відмовлено позивачу у перерахунку пенсії. Підставою для відмовлення стало те, що відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку за період з 01 січня 2000 року по 28 лютого 2017 року встановлено, що страховий стаж позивача після попереднього перерахунку становить 01 рік 11 місяців, замість необхідних 2 років. Наявність такого стажу обумовлена несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску з 01 листопада 2015 року по 28 лютого 2017 року підприємством ВП « Шахта « Україна» ДП « Селидіввугілля» (а.с.10).

Відповідно до записів копії трудової книжки БТ-І № 3593836, позивач з 31 жовтня 2006 року по теперішній час працює на ВП « Шахта « Україна» ДП « Селидіввугілля» (а.с.12-17).

Відповідно до довідки ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» № 107, за період роботи позивача з листопада 2015 року по лютий 2017 рік з його заробітної плати щомісячно здійснюються утримання єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України та податок з доходу фізичних осіб (а.с.18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач має право для зарахування періоду роботи в стаж роботи.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1, 10 статті 20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 12 статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 статті 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Колегія суддів наголошує, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання підприємством, в якому він працює, обов'язку щодо сплати страхових внесків.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» у період з 01 листопада 2015 року по 28 лютого 2017 року страхові внески були сплачені Пенсійному фонду України, що підтверджується відповідною довідкою. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували вищезазначене відповідачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання відповідача на те, що підприємством, на якому працює позивач, не сплачуються страхові внески, є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувались суми страхових внесків, крім того, страхові внески за спірний період підприємством були сплачені, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо зарахування позивачу до страхового стажу частини спірних періодів, оскільки із його заробітної плати щомісяця утримувалася сума страхових внесків та підприємством було сплачено страхові внески.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта не безпідставне стягнення судом першої інстанції суми судового збору, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Будь-яких змін до зазначеної статті не внесено.

На підставі викладено, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Порушень, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 28 липня 2017 року у справі № 242/1488/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць