Справа № 817/555/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" вересня 2017 р. Справа № 817/555/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу ,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 10.04.2017 року №144/03 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3".

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі, зокрема зазначив, що суд першої інстанції не надав належну оцінку проведеному службовому розслідуванню, не допитав свідка ОСОБА_4, яка надалі і приймала рішення щодо ознайомлення ОСОБА_5 з роботою та обов'язками діловода.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_3 працює на посаді начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

03.04.2017 року відповідачем, з метою з'ясування обставин неналежного виконання службових обов'язків позивачем, що призвели до допуску особи до стажування без правових підстав та несанкціонованого доступу до автоматизованої системи виконавчих проваджень, виданий наказ №156/04/к "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_3." (а.с.41).

На виконання цього наказу, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування.

За результати службового розслідування, дисциплінарною комісією в складі п'яти членів, начальнику Головного територіального управління юстиції у Рівненській області наданий висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності та подання (а. с. 14-18, 71-73).

10.04.2017 року відповідачем виданий наказ №144/03 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.", яким останню притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.

Вважаючи зазначений вище наказ незаконним, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що наказ №144/03 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3." винесений правомірно, з урахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття. Відтак, відсутні підстави і для його скасування .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади державної служби, умови та порядок реалізації громадянами України права на державну службу визначені Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 1 вказаного Закон № 889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 статті 8 цього ж Закону визначено, що державний службовець зобов'язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Статтею 64 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Вимогами частини 1 статті 65 Закону № 889-VIII, передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

В свою чергу, перелік дисциплінарних проступків визначає ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

При притягненні державного службовця до відповідальності відповідний орган має встановити в його діях дисциплінарний проступок/проступки, що відповідають визначеному переліку.

До державних службовців згідно із пунктом 2 частини 1 статті 66 Закону № 889-VIII застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення як догана.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини 1 статті 67 зазначено Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Відповідно до ст. 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

При цьому, згідно ст. 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

За приписами частин першої та другої статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Відповідно до ст. 76 Закону №889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2017 року відповідачем, виданий наказ №156/04/к "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_3.", на виконання якого, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування в ході якого встановлено, що на адресу відповідача поданий звіт ОСОБА_5 про проходження стажування у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на посаду діловода. Із звіту вбачається, що ОСОБА_5 здійснювалась реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції в автоматизованій системі виконавчого провадження, виконання основних функцій діловода, безпосередньо в реєстрі здійснення реєстрації постанов про відкриття виконавчого провадження, запитів державного виконавця, заяв, доручень, відмов та ін. Вказані факти підтверджені також поясненнями діловодів Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, надані на ім'я начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Також службовим розслідуванням встановлено, що згідно усних пояснень зазначених діловодів, саме ними прийнято рішення щодо надання ОСОБА_5 ключа доступу до Системи діловода ОСОБА_10, яка перебуває на лікарняному. Пароль та логін ключа доступу до Системи в телефонному режимі повідомила сама ОСОБА_11 В той же час, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження встановлює, зокрема, як чіткий перелік осіб, які мають право доступу до неї, так і види документів, які мають у цій Системі формуватися. Також Положення не передбачає доступу до Системи осіб, що проходять стажування, тобто, будь-яка особа, не зазначена у переліку Положення, не має право входити до Системи. Оскільки ОСОБА_5 не відносився до переліку осіб, які мають право доступу до Системи, але працював із нею, то фактично був здійснений несанкціонований доступ, що є порушенням. Позивач же, перебуваючи на посаді державного службовця, тим паче на керівній посаді, зобов'язаний виконувати обов'язки, визначені Законом України "Про державну службу" та згідно своїх посадових обов'язків, зобов'язаний, зокрема, забезпечувати та контролювати дотримання працівниками виконавської та трудової дисципліни. Однак, всупереч зазначеним нормам законодавства позивач фактично допустив до стажування особу без правових підстав та допустив, що стороння особа, яка не перебуває в трудових правовідносинах із Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області мала вільний доступ до Системи виконавчих проваджень, що є дисциплінарним порушенням.

Колегія суддів з даним висновком погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 Порядку стажування громадян з числа молоді в Головному територіальному управлінні юстиції у Рівненській області, затвердженого наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 12.12.2016 року №367/05 (а.с.64-66), допуск до стажування та визначення строку його проходження здійснюється на підставі заяви особи, яка має намір пройти стажування та оформлюються відповідним наказом. На період стажування за стажистом закріплюється керівник стажування з числа керівників структурних підрозділів в яких буде проводитись стажування. Зміст стажування визначається індивідуальним планом стажування, що затверджується керівником стажування. Керівник стажування складає та затверджує індивідуальний план стажування, забезпечує умови, необхідна для проходження стажування, забезпечує стажисту можливість ознайомлення з організацією роботи структурного підрозділу - бази стажування; залучає стажиста до діяльності структурного підрозділу, підготовки проектів службових документів (крім документів, які містять інформацію з обмеженим доступом).

Як встановлено судами, що у трудових правовідносинах з відповідачем громадянин ОСОБА_5 не перебуває та не перебував, відповідного наказу не видавалося, керівник стажування, відповідно, не призначався.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що надавши усну вказівку простажувати ОСОБА_5 позивачка діяла не у спосіб передбачений ч.9 ст.48 Закону України "Про державну службу" та Порядком стажування громадян з числа молоді в Головному управління юстиції у Рівненській області.

При цьому до тверджень позивачки про те, що вона лише мала на меті ознайомити ОСОБА_5 з робото і стажування він не проходив, колегія суддів відноситься критично. Зібрані в ході розслідування пояснення працівників відділу, покази свідків, а також власноручний звіт ОСОБА_5 про проходження стажування дають підстави прийти до висновку, що надана позивачкою вказівка сприймалась однозначно: ОСОБА_5 проходить стажування на посаді діловода.

Разом з тим, у вину позивачці ставиться те, що внаслідок таких її дій, які виразилися у наданні усної вказівки підлеглим працівникам ознайомити ОСОБА_5 з роботою діловода, останній отримав доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Однак судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що висновок службового розслідування не містить пояснень старшого діловода ОСОБА_4, яка надалі приймала рішення щодо ознайомлення ОСОБА_5 з роботою та обов'язками діловода, також відсутні пояснення (свідчення) ОСОБА_10, під логіном та ключом доступу якої працював ОСОБА_5

Крім того, з пояснень представника відповідача слідує, що ні ОСОБА_4В.Ю, ні ОСОБА_10 за наслідками службового розслідування притягувалися до дисциплінарної відповідальності.

При цьому саме їхні дії безпосередньо призвели до тих наслідків, які ставляться в вину позивачці.

Насамперед, саме старший діловод ОСОБА_12 не мала правових підстав допускати ОСОБА_5 до стажування та ознайомлення з роботою діловода без відповідного наказу. А якщо відповідний наказ був би виданий, то контроль за проходженням стажування мав би здійснювати визначений цим наказом керівник стажування, а не позивач.

Крім того, наявність наказу про стажування у будь-якому випадку не дає підстав для допуску сторонньої особи до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Так, Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерство юстиції України № 2432/5, 05.08.2016, (далі по тексту Положення), автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп'ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Пунктами 3, 4 розділу І Положення встановлено, що реєстраторами Системи є: відповідальні особи; державні виконавці органів державної виконавчої служби; приватні виконавці; керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники. Користувачами системи є: Міністерство юстиції України; структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що забезпечують здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень; посадові особи Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, визначені Міністерством юстиції України, до повноважень яких належать виконання рішень Європейського суду з прав людини та представництво держави у справах щодо невиконання рішень національних судів; сторони виконавчого провадження.

Розділ ІІ Положення встановлено, що вхідна, вихідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою (приватним виконавцем) і реєструється у Системі в день її надходження. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

В силу вимог п.2 розділу І Положення, відповідальна особа - посадова особа органу державної виконавчої служби, на яку покладені обов'язки: з реєстрації вхідної та (або) вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, у Системі та передачі їх державному виконавцю; з обліку та ведення книги обліку депозитних сум; з ведення обліку рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризації заборгованості за цими рішеннями та їх передачі до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Зазначеними правовими нормами встановлений як перелік реєстраторів Системи, так і перелік користувачів. Тобто, ні стороння особа, ні особа, що проходить стажування, не мають права доступу до Системи. Отже, ОСОБА_5 фактично здійснено несанкціонований доступ до вказаної Системи.

Однак судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги ту обставину, що позивачка вказівок відносно допуску роботи у автоматизованій системі виконавчого провадження у відділі ДВС не давала, що підтверджується поясненнями ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Також службовим розслідуванням чітко встановлено, що допустити до роботи ОСОБА_5 в автоматизованій системі виконавчого провадження вирішила старший діловод ОСОБА_4

Так, свідки, допитані судом першої інстанції, стверджували, що жоден з них дозволу на доступ до Системи сторонній особі на ім'я ОСОБА_5 не давав, а такий дозвіл давав старший діловод ОСОБА_4 Також свідки вказали, що не чули, щоб такий дозвіл давав позивач, але підтвердили, що ОСОБА_5 дійсно працював на протязі тижня у автоматизованій системі виконавчих проваджень під особистим ключем ОСОБА_10 в період її тимчасової непрацездатності. Роль позивачки при цьому була у тому, що вона час від часу заходила в канцелярію і цікавилась чи справляється він з обсягом роботи, яку йому дають.

У поданні про притягненні позивачки до відповідальності зазначено, що пароль та логін ключа доступу до Системи в телефонному режимі повідомила сама ОСОБА_10

Належної оцінки судом першої інстанції даній обставині не надано та до уваги не взято, так само як і не допитано в якості свідка старшого діловода ОСОБА_4 та ОСОБА_10 як осіб завдяки яким ОСОБА_5 мав змогу працювати у Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Крім того, відповідачем в ході розгляду справи не надано доказів відносно порушення вказаних осіб будь - яких службових розслідувань.

Зазначені обставини мають важливе значення з огляду на те, що особи, які безпосередньо вчинили більш серйозні протиправні дії, що виразились у наданні доступу до Системи не понесли жодного покарання. Тоді як позивачка, дії якої не перебували у причинному зв'язку з цими обставинами, понесла дисциплінарне стягнення у виді догани.

Як вбачається з матеріалів справи, та не взято до уваги судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 74 Закону України "Про державну службу", під час проведення службового розслідування відповідач не врахував обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби, а саме те що позивач має стаж бездоганної державної служби більше 15 років, має численні заохочення, що в свою чергу сприяє більш м'якшому виду дисциплінарного стягнення.

Загалом колегія суддів вважає за необхідне вказати, що ні висновок службового розслідування, ні наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності не містять відомостей, який саме з дисциплінарних проступків, перелік яких наведено у ч.2 ст.65 Закону України "Про державну службу" ставиться в вину позивачці.

Оспорюваний наказ, подання та висновок містять виключно загальні покликання на ст.8 та ст.ст.64-66 відповідного Закону, що є неприпустимим.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що окремі дії позивачки суперечили вимогам Закону України "Про державну службу" та Порядку стажування громадян з числа молоді в Головному управління юстиції у Рівненській області. Однак відповідачем не доведено який саме дисциплінарний проступок становлять такі дії.

Так само відповідачем не доведено обґрунтованість застосованого дисциплінарного стягнення з урахуванням встановлених обставин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір, сплачений при подачі позову до суду першої інстанції в сумі 640 грн. та за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції в сумі 715 грн.(640 + 715 = 1355грн.) підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" травня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 10.04.2017 року №144/03 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3".

Присудити на користь ОСОБА_3 1355 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "11" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33023

представник позивача ОСОБА_14 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області вул.Замкова,29,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,