Справа № 805/1792/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1792/17-а

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

11 вересня 2017 р. справа № 805/1792/17-а

Суддя Донецького апеляційного адміністративного суду Ястребова Л. В., розглянувши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Днржавної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі № 805/1792/17-а (головуючий І інстанції – Галатіна О.О.) за позовом Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” до Офісу великих платників податків Днржавної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Днржавної фіскальної служби про скасування вимоги від 09.02.2017 року № Ю-55-17,-

В С Т А Н О В И В:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 805/1792/17-а разом з апеляційною скаргою скаргу Офісу великих платників податків Днржавної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

При визначенні характеру адміністративного позову як майнового необхідно враховувати, що звернені до суду вимоги безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги майнового характеру, а саме, позивач просив скасувати вимогу № Ю-55-17 від 09.02.2017 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в частині суми 922 237,63 грн.

Таким чином, апелянт, звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, останній повинен був сплачувати судовий збір за ставками, встановленими за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України “Про судовий збір” (в редакції чинній на час звернення позивача з адміністративним позовом) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року, для працездатних осіб у 2017 році встановлено прожитковий мінімум у розмірі 1600 грн.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду встановлюються в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, оскільки за подання позової заяви до суду першої інстанції сплаті підлягала сума судового збору у розмірі 13 833 грн. 56 коп. за вимогою майнового характеру, то апелянт, в даному випадку повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову суду у справі за вимогою майнового характеру у розмірі 15 216 грн. 92 коп. (922 237 грн. 63 коп. *1,5 ц.п. *110%).

З матеріалів справи вбачається, що судовий збір апелянтом не сплачено.

В апеляційній скарзі апелянт просив відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги за подання апеляційної скарги на спірну постанову суду першої інстанції посилаючись на ту обставину, що ДУ ОВПП ДФС з 31 жовтня 2016 року вилучено з мережі розпорядника бюджетних коштів державного бюджету та перенесено всі видатки на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, тобто скаржника взагалі позбавлено окремого фінансування із закриттям рахунків. Апелянт також вказує, що розгляд питання щодо виділення коштів покладено на інший орган ДФС, а саме Офіс великих платників податків ДФС, а тому здійснення сплати судового збору зможе відбутися після розгляду цього питання Офісом великих платників податків ДФС, тобто, здійснення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі зможе відбутися після розгляду цього питання Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби з дотриманням норм галузевих наказів, що потребує певних витрат часу.

З приводу цього клопотання суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, слід зазначити, що умовою зменшення розміру, звільнення від сплати, відстрочення чи розстрочення сплати судових витрат є майновий стан сторони, а також інші поважні причини неможливості сплатити судові витрати. Зазначені обставини повинні підтверджуватися належними та допустимими доказами, однак, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Посилання апелянта на те, що ДУ ОВПП ДФС вилучено з мережі розпорядника бюджетних коштів державного бюджету та перенесено всі видатки на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби суд не приймає до уваги, оскільки вищезазначений факт не позбавляє заявника апеляційної скарги обов’язку щодо сплати судового збору.

До того ж, апелянт не навів жодних доказів, які б свідчили про наявність можливості у майбутньому здійснити сплату судового збору, що обумовлює відмову в задоволенні клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Частиною 5 статті 189 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 КАС України, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення i встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається ocoбi, що звернулась iз позовною заявою.

Керуючись ст. 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року у справі № 805/1792/17-а - залишити без руху.

Апелянту усунути виявлені судом недоліки апеляційної скарги шляхом надіслання до Донецького апеляційного адміністративного суду оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 15 216 грн. 92 коп.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги – десять днів з моменту отримання ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

В разі невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга повертається апелянту.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Суддя Ястребова Л. В.