Справа № П/811/788/17
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2017 року справа № П/811/788/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року по справі № П/811/788/17 за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду першої інстанції з позовом до Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо відкриття виконавчого провадження № 53527675 від 13.03.17 р. з виконання постанови про стягнення виконавчого збору;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53527675 від 13.03.17 р. з виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано того, що у стягувача були відсутні претензії до боржника. При цьому наголошено на тому, що жодних заходів примусового характеру відповідачем вчинено не було.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 15.07.2016 року, державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Шляховською Д.В., керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" (редакція від 30.06.1999 року, втратив чинність 05.01.2017), та на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження, котра була подана представником стягувана ПАТ "Банк Форум", було відкрито виконавче провадження, з примусового, виконання виконавчого листа № 404/3124/15-ц від 14.06.2016 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк Форум", заборгованості у розмірі 91111,36 доларів США та 94 884,61 грн., виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда.

У постанові про відкриття виконавчого провадження, було передбачено строк для добровільного виконання вищевказаного рішення суду. В заяві про відкриття виконавчого провадження, стягувач прохав, одночасно з відкриттям виконавчого провадження, застосувати заходи примусового виконання рішення, а саме накласти арешт на все майно боржника, та на його рахунки в банківських установах (а.с.52).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2016 по справі № 404/3124/15-ц було замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 404/3124/15-ц, а саме стягувача ПАТ "Банк Форум" його правонаступником ТОВ "ФК "ФАКТОРІНГС" (а.с.24-25).

Відповідно до повідомлень ТОВ "ФК "Факторінгс" від 21.11.2016 року, 19.12.2016 року ОСОБА_1 було запропоновано здійснити повне погашення заборгованості за ціною відступлення прав вимоги за кредитним договором. Нею було виконано вимоги нового кредитора - стягувача виконавчого провадження за виконавчим листом № 404/3124/15-ц в повному обсязі, про що свідчить довідка ТОВ "ФК "Факторінгс" від 30.12.2016 року (а.с.27).

30.12.2016 року до відповідача надійшла заява від ТОВ "ФК "Факторінгс", датована 28.12.2016 р. про закінчення виконавчого провадження (а.с.56).

24.02.2017 року, в ході здійснення виконавчого провадження, державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Древицьким О.С., було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 254634,29 грн, у зв'язку із закінченням строку для добровільного виконання рішення (а.с.19-22).

01.03.2017 року відповідачем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 51663891 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.17-18).

13.03.2017 року відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53527675 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Скасування вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій державного виконавця та відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанови державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень.

Отже, законодавством визначено підсудність адміністративних справ з приводу оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця і одним з критеріїв для її визначення є зміст правовідносин, з приводу яких відкрито виконавче провадження.

Таким чином, оскільки оскаржувані дії та рішення державного виконавця стосуються виконання рішення місцевого загального суду з приводу оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, то дана справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному, що помилково не було враховано судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що у відповідності до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про закінчення виконавчого провадження від 01.03.2017 року ВП № 51663891 при закритті виконавчого провадження державний виконавець керувався саме приписами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначив, що стягувач ТОВ «ФК «Факторінгс» відповідно до заяви від 28.12.2016 року б/н просить закрити виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1, оскільки заборгованість повністю відсутня та претензій стягувач не має (а.с.17).

При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважує, що будь-яких доказів вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Відповідна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року у справі № 3-217гс14.

З огляду на вказані обставини та відсутність доказів фактичного примусового виконання рішення суду з боку відповідача, у державного виконавця були відсутні підстави для внесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1, що є підставою для часткового задоволення адміністративного позову та відповідно апеляційної скарги.

При цьому задовольняючи частково адміністративний позов, колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що визнанням протиправною оскаржуваної постанови та скасуванням останньої фактично охоплюється і протиправність дій щодо винесення останньої, а відповідно вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат. Колегія суддів апеляційного суду керується приписами ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року по справі № П/811/788/17 - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53527675 від 13.03.17 р. з виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 1344 грн. (одна тисяча триста сорок чотири гривні).

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко