Справа № 318/1232/17 (2-а/318/35/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2017 рокусправа № 318/1232/17 (2-а/318/35/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Чередниченко В.Є. Іванов С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янсько-Дніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кам'янсько-Дніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив визнат дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період роботи з 23.08.1988 року по 19.10.1990 року у Виробничому об'єднанні по ремонту тепломеханічного та електротехнічного устаткування «Львіватоменергоремонт» та перерахувати розмір пенсії за віком урахуванням періоду роботи з 23.08.1988 року по 19.10.1990 року у Виробничому об'єднанні по ремонту тепломеханічного та електротехнічного устаткування «Львіватоменергоремонт».

Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дав неналежну оцінку наданим позивачем доказам, які підтверджують факт його роботи на підприємстві у названий період часу, тому дійшов помилкових висновків про неналежність наданих доказів. З наданих документів не вбачається розбіжностей у прізвищі по паспорту і по запису в трудовій книжці. Згідно наданої на адвокатський запит відповіді, ухвалою господарського суду по справі № 5023/4144/11 підприємство «Львіватоменергоремонт» ліквідовано. Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункту 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, установі, організації (в тому числі в колгосп) або в одній системі і мали

документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Тож, обов'язок провести відповідні дії законодавцем покладено саме на відповідача.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.02.2012 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

25 січня 2017 року позивач звернувся до Кам'янсько-Дніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з листом, на який надано відповідь за вих. № 1/С-2 від 08.02.2017 року, де зазначено, що у зв'язку з наявними виправленнями запису № 39 у графі 4 трудової книжки, підстави для зарахування позивачу періоду роботи з 23.08.1988 року по 19.10.1990 року у Виробничому об'єднанні по ремонту тепломеханічного та електротехнічного устаткування «Львіватоменергоремонт» відсутні (запит надіслано для підтвердження стажу). На теперішній час пенсія призначена відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно запису № 36 23.08.1988 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до Виробничого об'єднання «Львіватоменергоремонт» в турбінний цех-2 на постійну дільницю на Запорізькій АЕС слюсарем по ремонту паро-газотурбіниного устаткування 4 розряду в турбінно-котельний цех, згідно з наказом № 950к від 29.08.1988 р.

Відповідно до запису № 39 трудової книжки позивача, 19.10.1990 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням згідно з наказом № 886-к від 05.11.1190 року, однак дата наказу містить виправлення.

Підставою для неврахування стажу роботи позивача за вказаний період роботи слугував факт наявності вказаного виправлення.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. (частина 1 статті 5 Закону № 1058)

Виключно цим Законом визначаються, зокрема умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. (частина 2 статті 5 Закону № 1058).

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У матеріалах справи міститься відповідь директора ТзОВ «Львівінвестбуд» на адвокатський запит, згідно з яким, єдиним підприємством, вказаним колись за цією адресою, і яке мало відношення до електростанцій, було ВАТ «Львівенергоремонт», яке згідно ухвали господарського суду по справі 5023/4144/11 було визнано банкрутом і ліквідоване. Фірма зареєстрована за адресою, яка є в ухвалі, але фірми там немає, а де архів невідомо.(а. с. 8)

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 2.8 наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (Інструкція № 58) якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Пунктом 2.9 Інструкції № 58 встановлено, що виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та ін. мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

Також пунктом 2.10 Інструкції № 58 визначено, що у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за N таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)» і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: «Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за N таким-то є недійсним, звільнений ...» і зазначається нове формулювання.

У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається «Дублікат» трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

З викладеного вбачається, що ні позивачем, ні відповідачем не надано жодних доказів щодо підтвердження правильності виправленої дати в трудовій книжці, не встановлено місцезнаходження підприємства, де він працював (Виробниче об'єднання «Львіватоменергоремонт»), не перевірено архівні установи міста Запоріжжя, та міста Львів, не надано запити до Запорізької АЕС щодо підприємства - Виробниче об'єднання «Львіватоменергоремонт», оскільки згідно з трудовою книжкою позивач працював на постійній дільниці на Запорізькій АЕС.

Відповідь директора підприємства, яке не має жодного стосунку, до підприємства, де працював позивач не надає жодних відомостей щодо працевлаштування позивача, а відомості про ВАТ «Львівенергоремонт» не можуть бути доказами у даній справі, оскільки підприємство, де працював позивач носить назву: Виробниче об'єднання «Львіватоменергоремонт».

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов