Справа № 825/1329/17
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року Чернігів Справа № 825/1329/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Шевченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у вчиненні дій, спрямованих на повернення позивачу помилково сплаченої суми збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 12400,39 грн.; зобов'язати відповідача сформувати та подати подання до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12400,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.03.2017 між ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ТОВ «Рент-Сервіс» був укладений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сохнич К.М., під час укладання якого нею було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу у розмірі 1% від вартості об'єкта купівлі-продажу, що становить 12400,39 грн. Позивач стверджує, що 25.07.2017 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з письмовою заявою про сформування та подачу до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва подання про повернення помилково сплаченого збору в розмірі 12400,39 грн., обґрунтовуючи тим, що квартиру придбано вперше, однак, відповідач листом від 03.08.2017 відмовив у поверненні вказаних коштів позивачу, мотивуючи відсутністю правових підстав.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, в яких просив справу розглянути без участі представника та зазначив, що відмова Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у задоволенні звернення позивача з проханням повернути суму збору є обґрунтованою, оскільки підстав для повернення помилково сплаченого збору не має. Вказує, що в управлінні відсутня будь-яка інформація щодо придбання позивачем житла вперше.

Представник 3-тьої особи в судове засідання не з'явився, в наданих поясненнях просив розглянути справу без його участі та зазначив, що оскільки жодного подання щодо повернення помилково сплачених коштів з Державного бюджету України на користь позивача від відповідача не надходило, то і правових підстав для такого повернення немає.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Фіксування судового засідання, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.03.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сохнич К.М., придбано у власність 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 1240039,00 грн. Вказаний договір купівлі-продажу квартири зареєстрований в реєстрі за № 405 (а.с. 10 - 12).

Під час укладення вказаного договору, позивачем був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 12400,39 грн. (1% вартості вказаної частки), що підтверджується копією квитанції від 03.03.2017 №J3H42085 (а.с. 14).

Вважаючи, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач 25.07.2017 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про сформування та подачу до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва подання про повернення помилково сплаченого збору (а.с. 17-18).

Листом від 03.08.2017 № 43930/16 Центральним об'єднанням управління Пенсійного фонду України в м. Києві було відмовлено позивачу у поверненні збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у зв'язку з відсутністю правових підстав (а.с. 15).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», якому кореспондує пункт 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740, визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, з контексту вищенаведених норм випливає висновок про те, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема, квартиру, вперше не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1 % від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

При цьому важливою обставиною для правильного вирішення питання про необхідність сплати фізичною особою збору на обов'язкове державне пенсійне страхування від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, є встановлення факту придбання особою житла вперше.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 21.07.2017 ОСОБА_1, крім квартири, придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2017, також володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_2, право власності на яку у позивача виникло на підставі договору дарування № 489 від 24.03.2015.

Щодо зазначених у вищенаведеній інформаційній довідці 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_3 (підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності № б/н від 02.01.2003) та 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_4, (підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності № 21 від 02.02.2007), то згідно наданих позивачем письмових пояснень вказані частини квартир їй не належать, а були включені до інформаційної довідки у зв'язку зі співпадінням прізвища, ім'я та по-батькові позивача та власників вказаних квартир згідно параметрів пошуку нерухомого майна та відсутності РНОКПП цих осіб у відомостях з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вказане також підтверджується тим, що позивачем прізвище ОСОБА_1 було взято після укладення шлюбу в 2014 році (а.с. 38).

Суд вважає за необхідне зазначити, що станом на час придбання позивачем нерухомості, як і станом на час розгляду справи в суді, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Отже, суд вважає, що позивачем надано докази про придбання ним житла вперше, які доводять наявність у нього права на звільнення від сплати збору, тому позивач має право на повернення суми сплаченого збору як помилково сплаченого за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що сплачений позивачем збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 % від його вартості в сумі 12400,39 грн. підлягає поверненню, оскільки, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», позивач не є платником зазначеного збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 3 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (пункт 5 Порядку № 787).

З огляду на вказані норми права та те, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету, до відповідного казначейства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов'язання відповідача сформувати та подати подання до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12400,39 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

При вирішенні клопотання позивача про зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення суд зважає на наступне.

Частиною першою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, здійснення судового контролю за виконанням судового рішення можливе виключно за ініціативою суду. Вказаною статтею не передбачено процесуальної можливості розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за ініціативою сторони по справі.

При вказаних обставинах, суд вважає, що в задоволенні клопотання про встановлення відповідачу строку для подання звіту про виконання постанови необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 підлягають присудженню здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у вчиненні дій, спрямованих на повернення ОСОБА_1 помилково сплаченої суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 12400,39 грн.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати подання до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12400,39 грн.

Присудити здійснені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ().

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.О. Непочатих