Справа № 348/1290/17
Суддя: Гураш М.В.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1290/17

11 вересня 2017 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Гураша М.В.

секретаря: Шпитко М.І.

з участю представника відповідача: Жукової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та зобов'язання зняти коефіцієнт обмеження 5,6,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та зобов'язання зняти коефіцієнт обмеження 5,6.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

У період з 24.10.1991 року по 01.06.1994 рік він працював на посаді бурильщика у Виробничому об'єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз».

Роботу на даному підприємстві він виконував вахтово-експедиційним методом на території районів Крайньої Півночі, де отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

Весь стаж роботи на вказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці від 04.05.1966 р. з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та запис про місцезнаходження підприємства, на якому він виконував роботи.

Відповідно до поданих ним документів відповідачем при призначенні йому пенсії було взято для обчислення заробітну плату за період з 01.11.1988 р. по 31.10.1993 р. Проте при обчисленні пенсії відповідач застосував обмеження заробітної плати коефіцієнтом 5,6.

Він звертався до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії, знявши обмеження заробітної плати коефіцієнтом 5,6.

Однак, листом управління від 02.06.2017 року № 225/К-15 йому відмовлено в перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю підстав.

Вважає такі відмови неправомірними, оскільки порушено його право на отримання пенсії в розмірі, гарантованому чинним законодавством, в зв'язку з чим він змущений звернутися в суд з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позові, просить позов задоволити, визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії з обмеженням його заробітної плати коефіцієнтом 5,6 за період з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р.; зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період роботи з 24.10.1991 року по 01.06.1994 року у Виробничому об'єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» при обчисленні його пенсії та здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 20.12.2016 р. з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені йому суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала до суду письмові заперечення, зазначивши, що позовні вимоги позивача безпідставні, а тому підлягають залишенню без задоволення, оскількипорядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі врегульовано у статті 40 Закону № 1058-ІV. Абзацом першим частини першої цієї статті передбачено врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Тобто, при цьому законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 1 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

Єдиний виняток із цього правила встановлювався в абзаці третьому частини першої статті 40 Закону № 1058- ІV, який передбачав допустимість за вибором особи, яка звернулася за пенсією, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Згідно із частиною 1 статтті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно із частиною 2 ст. 41 вищезазначеного Закону суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої.

Обмеження максимальної величини заробітної плати були встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 року № 1064 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 03.03.2000 р. є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2(а.с. 6, 14).

Також встановлено, що позивач працював з 24.10.1991 року (наказ № 158-к від 23.10.1991 р.) по 01.06.1994 р. (наказ № 111-к від 02.06.1994 р.) на посаді бурильщика у Виробничому об'єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз», вахтово-експедиційним методом (а.с. 7-9, 13).

Весь стаж роботи на вищевказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та записом про місцезнаходження підприємства, на якому він виконував роботи (а.с. 7-9).

Як вбачається з довідки, виданої ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» від 08.11.2010 р. за № 01/05-17/24046 позивач дійсно працював вахтово-експедиційним методом у Виробничому об'єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» на посаді бурильщина в період з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р. Заробітна плата нараховувалась з врахуванням районного коефіцієнта 1,7 і північних надбавок. Відрахування в Пенсійний фонд здійснювались згідно встановлених норм (а.с. 13).

Окрім того судом встановлено що відповідачем встановлено обмеження коефіцієнтів заробітної плати 5,6 за період роботи позивача з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р. при обчисленні його пенсії, що підтверджується розрахунком заробітної плати (а.с. 14).

Позивач звертався до відповідача із заявою до відповідача про зняти обмеження заробітної плати коефіцієнтом 5,6 (а.с. 10).

Листом управління від 02.06.2017 року № 225/К-15 позивачу повідомлено про застосування обмеження коефіцієнтів заробітної плати 5,6 при обчисленні його пенсії (а.с. 11-12).

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 З-ну України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Зміни до вищевказаної статті були внесені Законом України від 22.05.2003 р., які набули чинності з 10.06.2003 р.

Відповідно до вказаних змін та доповнень, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частинами 1, 2 ст. 41 даного Закону визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. (Пункт другий статті 41 доповнено абзацом згідно із Законом N 2343-IV від 13.01.2005 р.).

З даної норми Закону, обчислення пенсії проводиться за правилами та відповідно до законодавства, що діяло раніше, а обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати повинно застосовуватися до перерахунку за період починаючи з 01.12.1988 року.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на час отримання позивачем заробітної плати в період з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р. таких обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, так як були встановлені лише 13.07.1998 року Постановою КМУ №1064 "Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

З врахуванням того, що страхові внески сплачувалися до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати, яку позивач отримував у вказаний період то дії відповідача щодо нарахування пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку, є неправомірними за період з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р. при обчисленні пенсії (а.с. 14).

Ухвалою суду від 11.09.2017 р. позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6 та зобов'язання відповідача зняти такі обмеження - залишено без розгляду за період з 03.03.2000 року по 20.12.2016 року включно.

Таким чином суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідача зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період роботи з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р. при обчисленні пенсії.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст.18, 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167, 186, 187, 254 КАС України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та зобов'язання зняти коефіцієнт обмеження 5,6 - задоволити.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії з обмеженням заробітної плати ОСОБА_2 коефіцієнтом 5,6 за період з 24.10.1991 р. по 01.06.1994 р.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період роботи з 24.10.1991 року по 01.06.1994 року у Виробничому об'єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» при обчисленні пенсії ОСОБА_2 та здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 20.12.2016 р. з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені ОСОБА_2 суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Гураш М.В.

Повний текст постанови виготовлено 12.09.2017 року.