Справа № 344/1565/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7071/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку вже призначеної пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури; зобов'язати провести перерахунок і виплату такої пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року та ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи із розміру 90% від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області № 18-231 вих-16 від 31 березня 2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією з моменту подачі заяви, тобто з 02 вересня 2016 року, без обмеження максимального розміру пенсії; зобов'язати здійснювати такий перерахунок з нових довідок про заробітну плату, застосовуючи при цьому розмір призначеної пенсії, а саме 90% від суми місячного заробітку.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01 травня 2006 року йому призначена пенсія за вислугою років в розмірі 90% від суми місячної зарплати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" № 1789-Х11 від 05 листопада 1991 року в редакції від 12 липня 2001 року № 2663-111 (2663-14). У зв'язку із збільшенням зарплати працівникам органів прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітньої плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів". Вказує, що 02 вересня 2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську з заявою про перерахунок вже призначеної пенсії, долучивши довідку прокуратури Івано-Франківської області № 18-231 вих-16 від 31 березня 2016 року. Однак, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську листом № 2891/03 від 09 вересня 2016 року відмовило у проведенні такого перерахунку, мотивуючи тим, що скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Зазначає, що в зазначених нормативних актах, на які посилається відповідач, про перерахунок вже призначеної пенсії нічого не зазначено, а тому дії відповідача є протиправними.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач при прийнятті рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та згідно чинного законодавства України. Правових підстав для застосування до спірних правовідносин норм, що регулювали питання проведення перерахунку пенсії, в редакції, чинній на час призначення пенсії, норми яких на теперішній час існують в іншій редакції закону, та у інший спосіб регулюють спірні правовідносини, відповідач не мав, а тому не порушив права та законні інтереси позивача.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що на час набуття права на пенсійне забезпечення при призначенні пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми місячного заробітку, набув право на її перерахунок за умов підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, що було визначено ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на час призначення пенсії. Умови та порядок перерахунку пенсії визначено вищезазначеною нормою Закону України «Про прокуратуру», а неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсії є позбавленням наданих позивачу прав на соціальні гарантії, зокрема, перерахунок пенсії.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером з 01 травня 2006 року та йому призначена пенсія за вислугою років в розмірі 90% від суми місячної зарплати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року в редакції від 12 липня 2001 року № 2663-111 (2663-14).

02 вересня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про перерахунок вже призначеної пенсії, долучивши довідку прокуратури Івано-Франківської області № 18-231 вих-16 від 31 березня 2016 року(а.с.10-12).

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську № 2891/03 від 09 вересня 2016 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідно до якого з 01 червня 2015 року норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про прокуратуру", скасовані, а тому з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються(а.с.13).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії за цим законом)(далі - Закон № 1789-ХІІ) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частинами 13 і 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ було передбачено підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорів.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Судом першої інстанції встановлено, що пенсію позивачу призначено з травня 2006 року. Станом на дату призначення пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ передбачали її виплату в розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, а також можливість її перерахунку, зокрема, у зв'язку зі збільшенням розміру місячного заробітку (працюючого прокурора) за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

Проте, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії (02 вересня 2016 року) правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII (крім, зокрема, положень п. 15 розділу І цього Закону (стосуються внесення змін до ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру»), які набрали чинності з 25 квітня 2015 року) ч. 15 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ замінено чотирма частинами в новій редакції (п'ятнадцятою-вісімнадцятою). Зокрема, ч. 15 (в новій редакції цієї статті) серед іншого передбачає, що «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Щодо умов і порядку перерахунку такої пенсії, то з 1 січня 2015 року ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено в новій редакції (згідно із Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»), відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII (набрав чинності з 1 квітня 2015 року) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Крім того, з 15 липня 2015 року набрав чинності Закон № 1697-VII (за винятком окремих його положень), який теж містить положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури (стаття 86).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) визнано таким, що втратив чинність Закон № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини п'ятої статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється нам осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 в частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Норми щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 1798-ХІІ, містились у ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 цього Закону, відтак з набранням чинності Законом № 1697-VII ці положення ст. 50-1 втратили чинність.

Що стосується правового регулювання перерахунку пенсії за Законом № 1697-VII, то згідно з ч. 13 ст. 86 цього Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII (в редакції Закону України від 24 грудня 2014 року № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отож, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (крім частин 3, 4, 6, 11) втратили чинність згідно з Законом № 1697-VII. Натомість визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом № 1697-VIІ віднесено до відання Кабінету Міністрів України, який мав би ці правовідносини врегулювати.

За відсутності урядової постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це спершу було передбачено ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а згодом - ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII) в Управління ПФУ немає правового механізму для перерахунку.

Стосовно аргументів позивача про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми законодавства, яке діяло станом на дату призначення пенсії, то такі, на думку колегії суддів, ґрунтуються на помилковому трактуванні положень законодавства в сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії законодавцем скасовані положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (крім частин 3, 4, 6, 11), а тому немає підстав для перерахунку пенсії позивачу відповідно до вищевказаних норм.

Також, позивачем не доведено, що зміна законодавцем умов пенсійного забезпечення призвела до зменшення розміру його пенсії або до звуження його права на пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури підстав для такого перерахунку немає, а тому відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з підстав, про які зазначено вище, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2017 року у справі № 344/1565/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін