Справа № 804/6583/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 рокусправа № 804/6583/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Цех напівфабрикатів та кулінарії «Альфа» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року у справі №804/6583/16 за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Цех напівфабрикатів та кулінарії «Альфа» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у зв'язку зі зміною найменування, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 04.10.2016 року звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Цех напівфабрикатів та кулінарії «Альфа», згідно з яким просить стягнути з банківських рахунків відповідача () на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати з юридичних осіб в сумі 102223,37 грн. на р/р №0004 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації 18010600.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг по орендній платі з юридичних осіб несплачений у встановлений строк у розмірі 102223,37 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року, у справі розглянутою в порядку скороченого провадження, адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідач має несплачений у встановлений Податковим кодексом України строк податковий борг в сумі 102223,37 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови безпідставно не врахував те, що відповідач надав позивачу уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2013 - 2016 роки, які було отримано податковим органом 27.10.2016 року, що підтверджується доданими до апеляційної скарги рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися до відповідача 03.11.2016 року.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що суд першої інстанції в оскарженому рішенні від 01.11.2016 року вирішив клопотання позивача, надане суду після його виготовлення, а саме 14.02.2017 року, тому ця обставина викликає сумніви в неупередженості суду першої інстанції.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, позивач, зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач зареєстрований в установленому законодавством порядку 19 січня 1993 року та як платник податків перебуває на податковому обліку.

Сума грошового зобов'язання, самостійно узгодженого платником податків, але не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк, по сплаті орендної плати з юридичних осіб становить 102223,27 грн.

Стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків відповідача, відкритих у банківських установах, на суму 102223,27 грн. є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність позовних вимог.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкове зобов'язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, та вірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, відповідача () зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - юридичну особу від 13.10.1995р.

Підприємство перебуває на податковому обліку у ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра як платник податків та зборів від 19.01.1993р. за №3442.

Як вбачається з матеріалів справи заявлена контролюючим органом до стягнення загальна сума податкового боргу відповідача по сплаті орендної плати з юридичних осіб становить 102 223, 27 грн. яка складається із:

а) заборгованості по сплаті орендної плати з юридичних осіб у загальному розмірі 99 804, 98 грн., яка виникла внаслідок не сплати підприємством самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання, в т.ч. визначеного за:

- за декларацією/розрахунком з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № від 13.02.2015р. у загальному розмірі 32891,52 грн., а саме: платником не погашено податкові зобов'язання за цією звітністю за 6 місяців, зокрема - у термін до 30.08.2015р. у розмірі 6481,92 грн., у термін до 30.09.2015р. у розмірі 6481,92 грн., у термін до 30.10.2015р. у розмірі 6481,92 грн., у термін до 30.11.2015р. у розмірі 6481,92 грн., у термін до 30.12.2015р. у розмірі 6481,92 грн., у термін до 30.01.2016р. у розмірі 6481,92 грн. (загальна сума грошового зобов'язання за цією звітністю становила 38 891, 52 грн., однак зменшилась у зв'язку з частковою сплатою відповідачем у розмірі 6000,00 грн. та склала 32891,52 грн.);

- за декларацією/розрахунком з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № від 27.05.2016р. у загальному розмірі 66913,46 грн., а саме: платником не погашено податкові зобов'язання за цією звітністю за 8 місяців, зокрема - у термін до 27.05.2016р. у розмірі 28 677,24 грн., у термін до 30.05.2016р. у розмірі 9559,08 грн., у термін до 30.06.2016р. у розмірі 9559,08 грн., у термін до 30.07.2016р. у розмірі 9559,08 грн., у термін до 30.09.2016р. у розмірі 9559,08 грн.;

б) заборгованості по грошовому зобов'язанню по сплаті орендної плати з юридичних осіб у загальному розмірі 1295,36 грн., яке визначено платнику згідно з:

- податковим повідомленням-рішенням № від 27.04.2016р., яким збільшено грошове зобов'язання підприємства шляхом застосування штрафних санкцій (штраф 20%) в сумі 1125,36 грн., яке сформовано контролюючим органом на підставі акта перевірки №1086/04-62-12-03/19144539 від 11.04.2016р. та отримане відповідачем - 05.05.2016р., визначена у цьому рішенні грошова сума є узгодженою, так як вищезазначене податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалось, з огляду на відсутність доказів протилежного;

- податковим повідомленням-рішенням № від 20.05.2016р., яким збільшено грошове зобов'язання підприємства шляхом застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн., яке сформовано контролюючим органом на підставі акта перевірки №1409/04-62-12-03/19144539 від 06.05.2016р та отримане відповідачем - 13.08.2016р., тому визначена у цьому рішенні грошова сума є узгодженою, так як вищезазначене податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалось, з огляду на відсутність доказів протилежного;

в) пені у загальній сумі 1122,93 грн., яка нарахована підприємству в порядку ст. 129 Податкового кодексу України за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань за податковою декларацією № від 13.02.2015р. та вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями.

Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» №1086-25 від 02.04.2015 року, доказів оскарження якої відповідачем до суду надано не було (а.с.8).

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, зазначені обставини свідчать про наявність у відповідача податкового боргу по платежам до місцевого бюджету в сумі 102223,37 грн., який є узгодженим, а також те, що позивачу надано право на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Щодо доводів відповідача про безпідставність висновків суду першої інстанції про ненадання відповідачем доказів щодо подання до податкового органу уточнюючих декларацій платника, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що, по-перше, уточнюючи декларації було подано відповідачем вже під час розгляду справи судом першої інстанції, отже це не впливає на обґрунтованість позову, по-друге, докази вручення зазначених уточнюючих декларацій, а саме рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень позивачу, підприємством суду першої інстанції надано не було, оскільки, як зазначає відповідач в апеляційній скарзі, він отримав їх 03.11.2016 року, тобто після прийняття судом першої інстанції оскарженого рішення. Отже, підстави для врахування цих обставин при розгляді цієї справи судом першої інстанції були відсутні.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що предметом спору переданого на вирішення суду є стягнення податкового боргу, а не правомірність дій позивача щодо не врахування уточнюючих декларацій відповідача.

Водночас, під час апеляційного розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи відповідача щодо відображення судом першої інстанції в оскарженій постанові суду від 01.11.2016 року вирішення клопотання позивача від 14.02.2017 року щодо зміни найменування позивача. Вказане свідчить про виготовлення оскарженого рішення судом першої інстанції після 14.02.2017 року або внесення до нього змін після його виготовлення та на думку колегії суддів є порушенням п.7 ст. 183-2 КАС України, згідно з яким постанова складається та підписується у день її прийняття, а її копії не пізніше наступного дня надсилаються сторонам рекомендованим листом із повідомленням.

Колегія суддів вважає, що таке порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення у справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Цех напівфабрикатів та кулінарії «Альфа» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року у справі №804/6583/16 - скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Цех напівфабрикатів та кулінарії "Альфа" у банках, які обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю "Цех напівфабрикатів та кулінарії "Альфа" () на користь державного місцевого бюджету (р/р №0004 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації 18010600; ) в рахунок погашення заборгованості з орендної плати з юридичних осіб в сумі 102 223, 37 грн. (сто дві тисяч двісті двадцять три гривні тридцять сім копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 11 вересня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко