Справа № 242/1878/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року справа №242/1878/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 07 серпня 2017 року у справі № 242/1878/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Управління) про визнання неправомірними дій та зобов'язання зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 29.04.1991 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком. 29.03.2017 ОСОБА_2 звернулась до відповідача про перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) з урахуванням періоду її роботи з 13.11.1991 по 20.03.1992, з 13.11.1992 по 31.03.1993 на підприємстві ДП «ККП-3» м. Українськ ВАТ ДХК «Селидіввугілля», згідно архівної довідки №44 від 29.03.2017, виданої ТОВ «Регіональний міжгалузевий архів». Рішенням від 05.04.2017 їй було відмовлено у перерахунку у зв'язку з відсутністю трудової книжки.

Просила визнати неправомірними дії відповідача, скасувати зазначене рішення та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву №596 від 29.03.2017 про перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про звільнення 31.03.1993 з підприємства «ККП-4» м. Селидове ВАТ ДХК «Селидіввугілля».

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 07 серпня 2017 року у справі № 242/1878/17 позов задоволено повністю, внаслідок чого, визнано протиправним та скасовано рішення Управління від 05.04.2017 про відмову ОСОБА_2 в перерахунку пенсії, зобов'язано Управління повторно розглянути заяву №596 від 29.03.2017 ОСОБА_2 про перерахунок пенсії з урахуванням періодів роботи з 13.11.1991 по 20.03.1992, з 13.11.1992 по 31.03.1993 на підприємстві ДП «ККП-3» м. Українськ ВАТ ДХК «Селидіввугілля», згідно архівної довідки №44 від 29.03.2017 виданої ТОВ «Регіональний міжгалузевий архів», відповідно до Закону № 1058-ІV.

Постанова мотивована тим, що позивачем надано всі необхідні документи, передбачені п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 27.12.2005 № 1566/11846, у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до переконання, що відмовляючи ОСОБА_2 у перерахунку пенсії у зв'язку з не підтвердженням роботи по 31.03.1993, відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, необґрунтовано. А отже рішення відповідача, що оскаржується, є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вичерпним чином визначені документи, які надаються на вимогу органу, що призначає пенсію. Такими документами є виключно трудова книжка та/або копія цивільно-правового договору. В даному випадку трудова книжка не буда надана, тому у зв'язку з чим було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

На підставі ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приведені вище спірні правовідносини врегульовано Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на підтвердження стажу роботи позивачем було надано до відповідача архівну довідку №44 від 29.03.2017 виданої ТОВ «Регіональний міжгалузевий архів», відповідно до якої ОСОБА_2 працювала на підприємстві ДП «ККП-3» м. Українськ ВАТ ДХК «Селидіввугілля» з 13.11.1991 по 20.03.1992, з 13.11.1992 по 31.03.1993.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, таким чином до уваги мають братись всі фактичні дані, які прямо непрямо підтверджують стаж роботи.

При цьому позивач надав всі необхідні документи, передбачені п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону № 1058-ІV, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 27.12.2005 № 1566/11846, у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Колегія суддів наголошує, що у відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

З урахуванням вимог законодавства України про пенсійне забезпечення, а також встановлених обставин, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що відмовляючи ОСОБА_2 у перерахунку пенсії у зв'язку з не підтвердженням роботи по 31.03.1993, відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, необґрунтовано.

А отже рішення відповідача, що оскаржується, є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить висновку про обґрунтованість позову та його задоволення, оскільки судом встановлено, що позивач працювала в періоди з 13.11.1991 по 20.03.1992, з 13.11.1992 по 31.03.1993 на підприємстві ДП «ККП-3» м. Українськ ВАТ ДХК «Селидіввугілля».

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 07 серпня 2017 року у справі № 242/1878/17 позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

О.О.Чебанов