Справа № 233/2084/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартишев Т.О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року справа № 233/2084/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2017 року у справі № 233/2084/17 (головуючий І інстанції Мартишева Т.О.) за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації про скасування рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України від 15.02.2017 року №6/601 в частині незарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 30.07.1979 року по 14.04.1980 року на посаді "електрогазозварювальника" в БУ "Промбуд" Тресту "Костянтинівпромбуд" та з 15.06.1982 року по 05.02.1985 року на посаді "електрогазозварювальника" в Костянтинівському заводі "Автоскло", а також рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 березня 2017 року, щодо відмови в призначені пільгової пенсії відповідно до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.09.2016 року; зобов'язання Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.09.2016 року з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 30.07.1979 року по 14.04.1980 року на посаді "електрогазозварювальника" в БУ "Промбуд" тресту "Костянтинівпромбуд; з 15.06.1982 року по 05.02.1985 року на посаді "газозварювальника" Костянтинівському заводі "Автоскло", з 08.02.1985 року по 24.06.1994 року на посаді "електрогазозварювальника" в Костянтинівському міжрайонному управлінні газового господарства (на теперішній час Костянтинівське управлінні по газопостачанню та газифікації) а також періоду навчання в ПТУ №39 з 01.09.1976 року по 20.07.1979 року, та період проходження військової служби 27.04.1980 року по 22.04.1982 року.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 6/601 від 15 лютого 2017 року в частині незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 30 липня 1979 року по 14 квітня 1980 року на посаді електрогазозварювальника у Будівельному управлінні «Промбуд» тресту «Костянтинівпромбуд», періоду роботи з 15 червня 1982 року по 05 лютого 1985 року на посаді газозварювальника у Костянтинівському заводі «Автоскло», а також рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 березня 2017 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах - незаконними та скасувати їх; зобов'язано Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 30 липня 1979 року по 14 квітня 1980 року на посаді електрогазозварювальника у Будівельному управлінні «Промбуд» тресту «Костянтинівпромбуд», період роботи з 15 червня 1982 року по 05 лютого 1985 року на посаді газозварювальника у Костянтинівському заводі «Автоскло», період роботи з 08 лютого 1985 року по 24 червня 1994 року на посаді електрогазозварювальника у Костянтинівському міжрайонному виробничому управлінні газового господарства (Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації), а також період навчання з 01 вересня 1976 року по 20 липня 1979 року у Костянтинівському професійно-технічному училищі № 39, та період проходження строкової військової служби в армії у період з 21 квітня 1980 року по 22 квітня 1982 року, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 23 вересня 2016 року.

В апеляційній скарзі відповідач2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було відмовлено в призначенні позивачеві пенсії у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач 15 грудня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням від 01.03.2017р. відповідачем відмовлено у призначенні позивачеві пенсії у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи з посиланням на рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15 лютого 2017 року № 6/601 про не зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 30 липня 1979 року по 14 квітня 1980 року на посаді електрогазозварювальника у Будівельному управлінні «Промбуд» тресту «Костянтинівпромбуд» у зв'язку з відсутністю первинних документів, підтверджуючих повну зайнятість на роботах із шкідливими умовами праці та документів про перейменування підприємств, періоду роботи з 15 червня 1982 року по 05 лютого 1985 року на посаді газозварювальника у Костянтинівському заводі «Автоскло» у зв'язку з неможливістю здійснення перевірки достовірності наданих документів. Також, відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи на посаді газоелектрозварювальника з 08 лютого 1985 року по 24 червня 1994 року згідно довідки № 05/2232 від 18 жовтня 2016 року по Костянтинівському УГГ, оскільки в ній не вказано код професії, наказ про атестацію робочих місць із зазначенням дати і номеру наказу, а також з того приводу, що професія по трудовій книжці та довідці про пільговий характер роботи не співпадає із професією, що передбачена ПКМУ №162 від 11 березня 1994 року.

У рішенні зазначено, що відповідно до наданих документів, стаховий стаж позивача склав 26 років 02 місяці 20 днів, в тому числі пільговий стаж по списку №2 складає 00 років 00 місяців 00 днів.

Згідно довідок архівного відділу виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 05-01-31/426 від 15 грудня 2016 року,№ 05-01-31/425 від 15 грудня 2016 року документи з кадрових питань (особовому складу) Будівельного управління Промбуд тресту "Костянтинівпромбуд" та Костянтинівського заводу «Автоскло ім. К.Т.Бондарева» на державне зберігання до архіву не надходили. Відомостей про місцезнаходження архіву вказаного підприємства немає.

Згідно довідки за підписом ліквідатора Костянтинівського заводу «Автоскло ім.К.Т.Бондарева» з 01 січня 1989 року Костянтинівський завод «Автоскло» перейменовано у Виробниче Обєднання «Автоскло», наказ по Корпорації № 1057 від 21 грудня 1988 року. З 01 квітня 1999 року утворено Державне підприємство «Завод «Автоскло», наказ по Корпорації № 28 від 31 березня 1999 року. 22 липня 1999 року Державному підприємству «Завод «Автоскло» присвоєно ім'я К.Т. Бондарева, Постанова КМУ № 1333 від 22 липня 1999 року.

Довідкою про підтвердження наявності трудового стажу при призначенні пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Костянтинівським заводом «Автоскло» імені К.Т. Бондарева» за № 40/12 від 23 грудня 2010 року підтверджено, що позивач працював повний робочий день у Костянтинівському державному підприємстві завод «Автоскло ім. К.Т. Бондарева» у період з 15 червня 1982 року по 05 лютого 1985 року за професією газозварювальник, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІ, підстава ПКМУ 1173 від 22 серпня 1956 року. Підстава для видачі - особова картка обліку Ф Т-2, табелі обліку робочого часу, накази по особовому складу.

Відповідно до довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 05/2232 від 18 жовтня 2016 року по Костянтинівському УГГ , позивач працював повний робочий день у Костянтинівському УГГ у період з 08 лютого 1985 року по 24 червня 1994 року за професією газоелектрозварювальник, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ, підстава ПКМУ № 162 від 11 березня 1994 року. Підстава для видачі - штатний розклад, особова картка ф. Т-2, атестація робочих місць від 21 серпня 1992 року.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Професія «газозварювальник», «електрозварювальник» була віднесена до Списку № 2 розділу ХХХІІ «загальні професії» відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року. Професія «газозварювальник», «електрозварювальник» була віднесена до Списку № 2 розділу ХХХІІІ «загальні професії» відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року.Крім того, професія «газозварник» передбачена Списком № 2 розділу ХХХІІІ «загальні професії», позиція 8 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року, до якого також віднесено професію «газоелектрозварювальник».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок №637), також передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 цього Порядку (в редакції, чинній у спірний період) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках,коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Як вбачається з трудової книжки позивач у період з 01 вересня 1976 року по 29 липня 1979 року навчався у міському ПТУ №39 (диплом Б №262123 від 20.07.1979); з 30 липня 1979 року по 14.04.1980 р. працював на посаді електрогазозварювальника 4 розряду будівельного управління "Промбуд" тресту «Костянтинівпромбуд» та був звільнений 14 квітня 1980 року у зв'язку з призивом до радянської армії ; з 27 квітня 1980 року по 22 квітня 1982 року проходив військову службу; з 15 червня 1982 року по 05 лютого 1985 року працював на посаді газозварювальника у Костянтинівському заводі "Автоскло", з 08 лютого 1985 року по 24 червня 1994 року працював на посаді електрогазозварювальника у Костянтинівському міжрайонному виробничому УГГ.

Довідкою про підтвердження наявності трудового стажу при призначенні пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Костянтинівським заводом «Автоскло» імені К.Т. Бондарева» за № 40/12 від 23 грудня 2010 року підтверджено, що позивач працював повний робочий день у Костянтинівському державному підприємстві завод «Автоскло ім. К.Т. Бондарева» у період з 15 червня 1982 року по 05 лютого 1985 року за професією газозварювальник, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІ, підстава ПКМУ 1173 від 22 серпня 1956 року. Підстава для видачі - особова картка обліку Ф Т-2, табелі обліку робочого часу, накази по особовому складу.

Довідкою про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 05/2232 від 18 жовтня 2016 року по Костянтинівському УГГ, підтверджено, що позивач працював повний робочий день у Костянтинівському УГГ у період з 08 лютого 1985 року по 24 червня 1994 року за професією газоелектрозварювальник, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ, підстава ПКМУ № 162 від 11 березня 1994 року. Підстава для видачі - штатний розклад, особова картка ф. Т-2, атестація робочих місць від 21 серпня 1992 року.

Згідно ст.ст. 17-18 Закону України "Про професійно-технічну освіту" професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров'я.

До професійно-технічних навчальних закладів належать, в т.ч., професійно-технічне училище відповідного профілю.

У відповідності до ч.1 ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Записами у трудовій книжці та дипломом Б №262123 від 20.07.1979р. підтверджено період навчання позивача у міському ПТУ №39 за кваліфікацією та професією "електрогазозварювальник 4 розряду" з 01 вересня 1976 року по 29 липня 1979 року.

Враховуючи, що перерва між днем закінчення навчання позивача та днем зарахування на роботу, що мало місце 30 липня 1979 року, відсутня, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі позивача повинен бути зарахований до його трудового стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Частиною 4 статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.

Судом встановлено, що на період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590.

Пунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначені на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16), та пенсії у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

З матеріалів справи вбачається, що безпосередньо після періоду військової служби позивач працював на посаді газозварювальника, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що строк військової служби в Збройних Силах СРСР дорівнюється за вибором позивача до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно не було включено наведені періоди до пільгового стажу роботи позивача, а тому правомірно задоволено позов в цій частині.

Положеннями ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, за вимогами законодавства, неможливість проведення перевірки не ставить у залежність особу щодо якої розглядається питання про призначення пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та призначення пенсії. За таких обставин посилання відповідача на неможливість проведення перевірки підприємств, на яких працював позивач, колегією суддів не прийнято до уваги.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, самостійно здійснивши розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії, перебрав на себе повноваження Пенсійного фонду, що є неприпустимим.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 11, 24, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2017 року у справі № 233/2084/17 - задовольнити частково.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2017 року у справі № 233/2084/17 - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2017 року у справі № 233/2084/17 вислів «призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23 вересня 2016 року» замінити висловом «повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.09.2016 року».

В іншій частині постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2017 року у справі № 233/2084/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Г.Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

М.Г.Сухарьок