Справа № 428/6688/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - Блохін Анатолій Андрійович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №428/6688/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г. розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 липня 2017 року у справі № 428/6688/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання прийняти рішення з призначення пенсії, нарахувати та виплатити пенсію, - ВСТАНОВИВ:

30 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання прийняти рішення з призначення пенсії, нарахувати та виплатити пенсію.

В обґрунтування позову позивач вказує, що вона з 01.08.1983 року по 02.06.2017 року працювала на посаді викладача по класу Скрипки у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Сєвєродонецька дитяча музична школа № 2» м. Сєвєродонецьк. Підставою для призначення пенсії за вислугу років згідно трудової книжки є стаж з цієї роботи більше 27 років та загальний трудовий стаж більше 30 років. Працюючи у вказаному навчальному закладі, 17.11.2016 року вона звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, однак у призначенні пенсії відповідач відмовив, мотивуючи це тим, що посада викладача в позашкільному навчальному закладі освіти Переліком, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 не передбачена. Постановою Сєвєродонецького міського суду від 07 квітня 2017 року в позовних вимогах ОСОБА_2 було відмовлено на підставі того, що вона на момент звернення до суду продовжувала працювати, а згідно статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються лише при залишенні роботи, яка дає право на таку пенсію. Тобто аргументи відповідача фактично були спростовані. 02.06.2017 року позивач звільнилася з посади викладача в дитячий музичній школі, про що одержала за місцем роботи наказ № 34-К е від 29.05.2017 року про звільнення та відповідний запис у трудовій книжці. На підставі вказаних документів, 27.06.2017 року вона знову звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років і надала усі необхідні документи для цього призначення. Однак відповідач відмовив їй у призначенні цієї пенсії, мотивуючи її відсутністю змін у законодавстві та вже вирішення цього питання по суті. З такою відмовою позивач не згодна, тому вона звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із цим позовом.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 липня 2017 року у справі № 428/6688/17 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Скасовано рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 3300/2017 від 27 червня 2017 року про відмову ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у призначенні пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити та нарахувати з 20 червня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і просив скасувати постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що посада викладача позашкільного навчального закладу Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 не передбачена, тому робота на зазначених посадах не підлягає зарахуванню до спеціального стажу. Частиною 8 ст. 183-2 КАС України передбачено, що апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанцій встановлено, що згідно копії трудової книжки, ОСОБА_2 працювала на посаді викладача по класу скрипки у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Сєвєродонецька дитяча музична школа № 2» (Сєвєродонецька дитяча музична школа № 2) з 01.08.1983 року по 02.06.2017 року.

Позивач 08.11.2016 року звернулась до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років, однак у задоволенні такої заяви їй було відмовлено рішенням від 17.11.2016 року № 5404/2016.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 квітня 2017 року по адміністративній справі № 428/1987/17 ОСОБА_2 було відмовлено в задоволені її позовних вимог щодо визнання дій Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку протиправними, зобов'язання зарахувати трудовий стаж роботи, оскільки на момент звернення до суду вона не була звільнена зі свого останнього робочого місця, тому і підстав для нарахування їй пенсії за вислугою років не було.

Згідно копії трудової книжки, відповідно до копії наказу № 34-К про звільнення викладача, виданого 29 травня 2017 року відділом культури Сєвєродонецької міської ради КПНЗ «Сєвєродонецька дитяча музична школа № 2», ОСОБА_2, викладача класу Скрипки, було звільнено з роботи 02 червня 2017 року за власним бажанням.

20 червня 2017 року ОСОБА_2 повторно звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років, до якої додала копію трудової книжки із записом про звільнення, однак у задоволенні такої заяви їй було відмовлено рішенням від 27.06.2017 року № 3300/2017.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про освіту» позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про позашкільну освіту» та Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 року № 433, до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші.)

Постановою Кабінету Міністрів України за № 909 від 04.11.1993 року встановлено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно якої, у позашкільних навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають лише директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до положення пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є 2 невід'ємних критеріїв для призначення пенсії за вислугу років, а саме : 1) наявність спеціального стажу роботи; 2) посада, що дає право на призначення пенсії повинна бути зазначена у переліку, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Колегія суддів відзначає, що посада викладача позашкільного навчального закладу, на якій працювала позивач вищезазначеним переліком не передбачена. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги зазначив, що вищезгаданим Переліком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, спірна посада викладача дитячої музичної школи не передбачена, проте за дорученням Кабінету Міністрів України від 06 січня 1995 року № 397/21 дію зазначеної постанови поширено, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв (музичних школах) без внесення змін до постанови.

Між тим, вищезазначена постанова Кабінету Міністрів України неодноразово змінювалась і доповнювалась постановами Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року N 1436, від 17 листопада 2004 року N 1567, від 17 грудня 2012 року N 1181, але посада викладача дитячої музичної школи, яку обіймала позивач, до робіт які дають право на пенсію за вислугу років, не вносилась.

Верховний Суд України в своїй постанові від 25 травня 2015 року у справі № 419-7941а15, зазначив, що наявність доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів враховує вищезазначений висновок при розгляді даної справи.

На підставі зазначеного, з урахуванням викладених обставин, у пенсійного органу не було законодавчих підстав зараховувати спірні періоди роботи позивача на посаді викладача дитячої музичної школи до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років, згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про Пенсійне забезпечення». Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи припустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 183-2, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області - задовольнити. Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 липня 2017 року у справі № 428/6688/17 - скасувати. У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання прийняти рішення з призначення пенсії, нарахувати та виплатити пенсію - відмовити. Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів А.А. Блохін Т.Г.Гаврищук М.Г. Сухарьок