Справа № 242/3391/17
Суддя: Капітонов В. І.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/3391/17
Провадження № 2-а/242/244/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Авдіївці про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду в м. Авдіївці про визнання дій протиправними та скасування рішення, в якому зазначив, що 23 лютого 2017 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення». 17 березня 2017 року відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. Згідно із вказаним рішенням позивачу до пільгового стажу не зараховані періоди його роботи в зв'язку із тим, що підприємства розташовані на тимчасово окупованій території України:

-З 09 листопада 1993 року по 30 вересня 1996 року на ДП « Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств»;

-30 березня 1998 року по 31 грудня 1999 року на ДП «Шахта ім. Максима Горького».

У відомостях по спецстажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відсутні дані про пільговий стаж та проведення атестації робочих місць до 2000 року.

Дане рішення позивач вважає протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати дії УПФУ в м. Авдіївці щодо відмови в призначенні йому пенсії протиправними та скасувати рішення УПФУ в м. Авдіївці № 13 від 17 березня 2017 року про відмову в призначення йому пенсії; зобов'язати відповідача зрахувати до його пільгового стажу роботи періоди його роботи:

-З 09 листопада 1993 року по 30 вересня 1996 року на ДП « Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств»;

-30 березня 1998 року по 31 грудня 1999 року на ДП « Шахта ім. Максима Горького».

Крім того, позивач просить суд зобов'язати відповідача призначити йому пенсію з дати звернення, тобто з 23 лютого 2017 року, а також стягнути на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду письмові заперечення, відповідно до яких 23 лютого 2017 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення». До пільгового стажу позивача не зараховані період його роботи з 09 листопада 1993 року по 30 вересня 1996 року на ДП « Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» та з 30 березня 1998 року по 31 грудня 1999 року на ДП « Шахта ім. Максима Горького» в зв'язку із тим, що підприємства знаходяться на тимчасово окупованій території, що унеможливлює проведення зустрічної перевірки достовірності наданих первинних документів.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

23 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням УПФУ в м. Авдіївці Донецької області № 13 від 17 березня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком. На період звернення із заявою про призначення пенсії страховий стаж позивача склав 27 років 06 місяців 27 днів, пільговий стаж за ст. 14-20 17 років 0 місяців 11 днів, за ст. 14-25 - 0 років 0 місяців 02 дні.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до рішення від 13 березня 2017 року до пільгового стажу позивача не зараховані періоди його роботи в зв'язку із тим, що підприємства розташовані на тимчасово окупованій території України:

- З 09 листопада 1993 року по 30 вересня 1996 року на ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств»;

- 30 березня 1998 року по 31 грудня 1999 року на ДП « Шахта ім. Максима Горького»

У відомостях по спецстажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відсутні дані про пільговий стаж та проведення атестації робочих місць до 2000 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1, позивач з 09 листопада 1993 року по 01 жовтня 1996 року працював на шахті «Мушкетівська» виробничого об'єднання «Донецьквугілля» на роботах з повним робочим днем в шахті. Згідно з довідкою ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» позивач з 09 листопада 1993 року по 01 жовтня 1996 року працював на шахті «Мушкетівська» , яка входила до складу Донецької дирекції з виконання проектів ліквідації шахт ДП «Донвуглереструктуризація».

Згідно із записами 12-13 трудової книжки НОМЕР_1 позивач працював з 30 березня 1998 року по 06 серпня 2010 року на ДП « Шахта ім. Максима Горького» в якості гірничого робітника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

На підставі вищезазначеного, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо незарахування періодів роботи позивача з 09 листопада 1993 року по 30 вересня 1996 року на ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» та з 30 березня 1998 року по 31 грудня 1999 року на ДП «Шахта ім. Максима Горького» до його пільгового стажу, оскільки вони підтверджуються належно оформленими записами в трудовій книжці.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно з статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, не зараховуючи до пільгового страхового стажу спірні періоди роботи позивача, діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень. А отже оскаржене рішення є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах і підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23 лютого 2017 року, оскільки на підставі його заяви було прийнято відповідачем рішення про відмову в призначенні пенсії, яке підлягає скасуванню, та саме це посприяло зверненню з відповідним адміністративним позовом до суду за захистом порушеного права.

Що стосується позовних вимог позивача щодо зобов'язання відповідача призначити йому пенсію за віком, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки прийняття рішення щодо призначення пенсії належить до повноважень Управління Пенсійного Фонду України, тому зазначена вимога не ґрунтується на вимогах Закону.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про відмову позивачу щодо зобов'язання відповідача призначити йому пенсію за віком.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Авдіївці про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області № 13 від 17 березня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 лютого 2017 року про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи:

- з 09 листопада 1993 року по 30 вересня 1996 року на ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств»;

- з 30 березня 1998 року по 31 грудня 1999 року на ДП «Шахта ім. Максима Горького».

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Капітонов