Справа № 815/5776/16    
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5776/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м.Одеса

09год.05хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Одеської митниці ДФС до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення сум митних платежів, -

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається справа за адміністративною позовною заявою Одеської митниці ДФС, в якій позивач просить суд стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на рахунок Одеської митниці ДФС (МФО 820019, Одержувач: Одеська митниця ДФС (код за ), банк одержувача: ГУДКСУ у м. Києві, рахунок 0026) для перерахування до Державного бюджету України суму митних платежів, які підлягають сплаті під час імпорту легкових автомобілів "Renault Lodgy", VIN: НОМЕР_2; НОМЕР_1 у розмірі 121 871, 42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.04.2014 року в результаті проведеної інвентаризації працівникам 5-го терміналу ДП "Іллічівський морський торговельний порт" було виявлено нестачу 3-х нових легкових автомобілів, які знаходились під митним контролем і митне оформлення яких не було завершено. За результатами проведеної інвентаризації та виявленої нестачі адміністрацією 5-го терміналу ДП "Іллічівськйй морський торговельний порт" подано до відповідного підрозділу МВС України у м. Іллічівськ заяву щодо крадіжки з території 25 складу 5-го терміналу ДП "Іллічівський морський торговельний порт" невстановленими особами 3 нових легкових автомобілів, які знаходились під митним контролем і митне оформлення яких не було завершено, а саме: легковий автомобіль "Renault Lodgy", VIN:НОМЕР_2, що прибув 12.02.2014 року на теплоході "Neptune IIiad" на адресу Приватного Акціонерного Товариства «РЕНО УКРАЇНА», м. Київ, Україна; легковий автомобіль "Renault Lodgy", VIN:НОМЕР_1, що прибув 12.02.2014 року на теплоході "Neptune IIiad" на адресу Приватного Акціонерного Товариства «РЕНО УКРАЇНА», м. Київ, Україна. Частинами 1-3 ст. 210 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-УІ передбачено, що товари, вивантажені з судна в зону митного контролю на території морського, річкового порту, для митних цілей вважаються такими, що перебувають на складі тимчасового зберігання. При цьому договір на зберігання товарів не вимагається. У разі втрати товарів, що перебувають у зоні митного контролю на території морського, річкового порту (крім природних втрат за нормальних умов зберігання), або видачі їх без дозволу органу доходів і зборів обов'язок із сплати митних платежів, установлених законом на імпорт цих товарів, покладається на адміністрацію порту. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 293 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-УІ у разі вилучення товарів, що тимчасово зберігаються під митним контролем, з порушенням вимог цього Кодексу та інших нормативно-правових актів особами, на яких покладається обов'язок зі сплати митних платежів є: особа, яка незаконно вилучила такі товари, а також особи, які брали участь у незаконному вилученні таких товарів, зберігали та придбали такі товари, або особа, яка відповідає за забезпечення схоронності зазначених товарів. Згідно з ч. 2 ст. 296 Митного кодексу України у разі втрати, не доставки чи видачі без дозволу органів доходів і зборів товарів, що перебувають під митним контролем та переміщуються транзитом або знаходяться на тимчасовому зберіганні, митні платежі нараховуються за ставками, встановленими на день прийняття цих товарів для перевезенню або розміщення їх на тимчасове зберігання. На підставі вищевикладених положень законодавства України встановлено, що сума митних платежів, які підлягають сплаті до Державного бюджету України під час імпорту вищезазначених автомобілів, становить 121 871,42 гривень.

Позивач наголошує, що чинне законодавство безпосередньо відносить до обов'язків портового оператора надання послуг з належного зберігання вантажів, що породжує у них обов'язок вжити всіх заходів для належного виконання зазначеного обов'язку. При цьому, саме ДП "Іллічівський морський торговельний порт" має договірні відносини, згідно яких до обов'язків ДП "Іллічівський морський торговельний порт" належіть прийняття всіх залежних від нього заходів щодо забезпечення схоронності вантажу при його зберіганні, за що ДП "Іллічівський морський торговельний порт" отримує грошову винагороду.

Отже позивач вважає, що у зв'язку з встановленням факту втрати товарів, що перебували у зоні митного контролю на території порту, у відповідача виникає обов'язок зі сплати митних платежів, установлений законом на імпорт цих товарів. На думку митного органу, виконання відповідачем обов'язків зі сплати митних платежів повинно відбуватися відповідно до ст. 291 Митного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на мотиви письмових заперечень у матеріалах справи. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що відповідно до Закону України «Про морські порти України», розпорядження Кабінету України від 04.03.2013 року №133-р "Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту", наказу Міністерства інфраструктури від 19.03.2013р. №163 "Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства Адміністрація морських портів України" було проведено реорганізацію державних підприємств морського транспорту, шляхом виділу стратегічних об'єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов'язків стосовно них згідно розподільчих балансів, та утворено, внаслідок виділу, державне підприємство "Адміністрація морських портів України. Пунктом 1.1. статті 15 Закону України "Про морські порти України» передбачено, що Адміністрація морських портів України утворюється з метою утримання та забезпечення ефективного використання державного, що Адміністрація морських портів України утворюється з метою утримання та забезпечення ефективного використання державного майна, переданого їй в господарське відання, у тому числі модернізації, ремонту, реконструкції та будівництва гідротехнічних споруд інших об'єктів портової інфраструктури, розташованих у межах території та акваторії морського порту.

Згідно із п.3 Наказу Міністерства інфраструктури від 19.03.2013р. №163 Адміністрація морських портів України є правонаступником державних підприємств морського транспорту, зазначених у п. 1 цього наказу (в тому числі ДП «Іллічівський морський торговельний порт»), у частині майна, прав та обов'язків відповідно до розподільчих балансів.

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України» адміністрація морських портів України - державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання об'єктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту).

Таким чином, на думку відповідача, функції адміністрації Іллічівського морського порту виконує Іллічівська філія державного підприємства «Адміністрація морських портів України». При цьому, згідно зі п.11 ст. 1 Закону України «Про морські порти України» портовий оператор (стивідорна компанія) - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов'язані з цим види господарської діяльності. Отже, ДП МТП «Чорноморськ» це державна стивідорна компанія яка спеціалізується на перевантаженні вантажів та не має відношення до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що ДП МТП «Чорноморськ» не має бути відповідачем у даній справі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" будь яких письмових пояснень по суті заявлених вимог до суду не надав.

В судовому засіданні 07.09.2017 року судом ухвалено призначити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 12.02.2014 року на т/х "Neptune IIiad" згідно коносаменту №1 на митну територію України надійшли легкові автомобілі «Рено» у кількості 143 одиниці, в тому числі легковий автомобіль «Renault Lodgy» (VIN: НОМЕР_2) та легковий автомобіль «Renault Lodgy» (VIN:НОМЕР_1) на адресу Приватного Акціонерного Товариства «РЕНО УКРАЇНА», м. Київ, Україна.

Митний контроль зазначеного судна здійснювався посадовою особою відділу митного оформлення № 3 митного поста "Іллічівськ". Після здійснення контролю судна, що проводився відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451 "Питання пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників та товарів, що переміщуються ними", та на підставі документів, поданих відповідно до статті 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-УІ, а також керуючись ч. 1 ст. 210 Митного кодексу України дані товари були вивантажені з борту судна. При цьому дозвіл митного органу на вивантаження товарів було надано шляхом поставлення штампу "Під митним контролем" на коносаменті № 1.

23.02.2014 року декларантом ТОВ «Автологістика» митному органу був наданий наряд №16/27 для поміщення у режимі «імпорт» транспортних засобів у кількості 143 одиниці для подальшого митного оформлення на адресу: Приватного Акціонерного Товариства «РЕНО Україна» (Україна, м. Київ, вул.. Володимирська, 101; ), а також надано інвойси та специфікації до них (у тому числі інвойс №00245610 та інвойс №00245630). На документах посадовою особою відділу митного оформлення 33 було проставлено відбитки штампу «Під митним контролем».

Відповідно до тальманських розписок №1, №5 вказані автомобілі були розміщені після відвантаження з судна на складі Порту 13.02.2014р., що підтверджується підписами відповідальних осіб (тальман Порту, заступник начальника складу).

Відповідно до ч.2 статті 210 Митного кодексу України, товари було розмішено на території 25 складу 5-го терміналу ДП "Іллічівський морський торговельний порт".

23.02.2014р. декларантом ТОВ «Автологістика» був поданий наряд №16/217 для поміщення в режимі «імпорт» 143 ТЗ для подальшого митного оформлення на адресу ПрАТ «Рено Україна», надано інвойси та специфікації, у тому числі інвойси №00245610 та №00245630, на який проставлений штамп «Під митним контролем».

Декларантом митні декларації на вказані транспортні засоби не складались, документи до митного оформлення не подавались. Відмови у митному оформленні не було.

08.04.2014 року в результаті проведеної інвентаризації працівникам 5-го терміналу ДП "Іллічівський морський торговельний порт" було виявлено нестачу 3-х нових легкових автомобілів, які знаходились під митним контролем і митне оформлення яких не було завершено.

За результатами проведеної інвентаризації та виявленої нестачі адміністрацією 5-го терміналу ДП "Іллічівськйй морський торговельний порт" подано до відповідного підрозділу МВС України у м. Іллічівськ заяву щодо крадіжки з території 25 складу 5-го терміналу ДП "Іллічівський морський торговельний порт" невстановленими особами 3 нових легкових автомобілів, які знаходились під митним контролем і митне оформлення яких не було завершено, а саме: легковий автомобіль "Renault Lodgy", VIN:НОМЕР_2, що прибув 12.02.2014 року на теплоході "Neptune IIiad" на адресу Приватного Акціонерного Товариства «РЕНО УКРАЇНА», м. Київ, Україна; легковий автомобіль "Renault Lodgy", VIN:НОМЕР_1, що прибув 12.02.2014 року на теплоході "Neptune IIiad" на адресу Приватного Акціонерного Товариства «РЕНО УКРАЇНА», м. Київ, Україна.

Позивачем було здійснено розрахунок митних платежів, належних до сплати до держбюджету у разі випуску транспортних засобів «Renault Lodgy» у митний обіг на митній території України станом на 08.04.2014 року, згідно якого сума митних платежів, які підлягають сплаті до Державного бюджету України під час імпорту вищезазначених автомобілів становить 121 871,42 гривень.

Одеська митниця ДФС, вважаючи, що оскільки ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» має договірні відносини, згідно яких саме до обов'язків відповідача належить прийняття всіх залежних від нього заходів щодо забезпечення схоронності вантажу при його зберіганні, та у зв'язку з встановленням факту втрати товарів, що перебували у зоні митного контролю на території морського порту, у ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» виникає обов'язок зі сплати митних платежів, установлений законом на імпорт цих товарів, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення митних платежів з відповідача.

Суд погоджується з правовою позицією позивача з огляду на наступне.

Частинами 1-3 ст. 210 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-УІ передбачено, що товари, вивантажені з судна в зону митного контролю на території морського, річкового порту, для митних цілей вважаються такими, що перебувають на складі тимчасового зберігання. При цьому договір на зберігання товарів не вимагається. У разі втрати товарів, що перебувають у зоні митного контролю на території морського, річкового порту (крім природних втрат за нормальних умов зберігання), або видачі їх без дозволу органу доходів і зборів обов'язок із сплати митних платежів, установлених законом на імпорт цих товарів, покладається на адміністрацію порту.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 293 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-УІ у разі вилучення товарів, що тимчасово зберігаються під митним контролем, з порушенням вимог цього Кодексу та інших нормативно-правових актів особами, на яких покладається обов'язок зі сплати митних платежів є: особа, яка незаконно вилучила такі товари, а також особи, які брали участь у незаконному вилученні таких товарів, зберігали та придбали такі товари, або особа, яка відповідає за забезпечення схоронності зазначених товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 296 Митного кодексу України у разі втрати, не доставки чи видачі без дозволу органів доходів і зборів товарів, що перебувають під митним контролем та переміщуються транзитом або знаходяться на тимчасовому зберіганні, митні платежі нараховуються за ставками, встановленими на день прийняття цих товарів для перевезенню або розміщення їх на тимчасове зберігання.

На підставі вищевикладених положень законодавства України встановлено, що сума митних платежів, які підлягають сплаті до Державного бюджету України під час імпорту вищезазначених автомобілів становить 121 871,42 гривень.

Судом встановлено, що Розрахунок сум митних платежів, який доданий до позовної заяви (а.с. 22) здійснений у відповідності до наступних положень законодавства України.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Податкового кодексу України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи.

Під час розрахунку позивачем були застосовані ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, який затверджений Законом України від 19.09.2013 року № 584-УІІ.

Акцизний податок нарахований відповідно до п.п. 213.1.3 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України за ставками, визначеними у статті 215 Податкового кодексу України.

Податок на додану вартість нарахований відповідно до підпункту "в" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України з урахуванням положень статті 191 Податкового кодексу України.

Станом на 08.04.2014 року відповідно до положень Закону України від 04.07.2013 року 422-УІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо сплати екологічного податку за утилізацію знятих з експлуатації транспортних засобів та вдосконалення деяких податкових норм" підлягав сплаті екологічний податок.

Правильність розрахунку розміру митних платежів належних до стягнення за даним позовом сторонами спору не заперечується.

Представник відповідача в письмових запереченнях наголошує, що функції адміністрації Іллічівського морського порту виконує Іллічівська філія державного підприємства «Адміністрація морських портів України». Проте, ДП «МТП «Чорноморськ» це державна стивідорна компанія яка спеціалізується на перевантаженні вантажів та не має відношення до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», у зв'язку з чим не є належним відповідачем по даній справі.

Суд не погоджується з такими твердженнями ДП «МТП «Чорноморськ» з огляду на наступне.

14.06.2013 року набув чинності Закон України від 17.05.2012 року №4709-VI «Про морські порти України», відповідно до п.1, п.11 ч.1 ст. 1 якого, адміністрація морських портів України - державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання об'єктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту);

портовий оператор (стивідорна компанія) - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов'язані з цим види господарської діяльності.

В даному випадку ДП "Адміністрація морських портів України" не є вантажовласником автомобілів та не перебуває з вантажовласником у договірних відносинах, пов'язаних із здійсненням зберігання, проте саме ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" має такі договірні відносини згідно яких до їх обов'язків належить прийняття всіх залежних від нього заходів щодо забезпечення схоронності вантажу при його зберіганні, за що отримує винагороду.

Щодо обов'язку зберігання товару, що перебуває на території ПОрту під митним контролем, відповідачем заперечень не наводиться.

Відповідно до листа ГУ ДФС в Одеській області від 13.01.2015 року «Про стягнення митних платежів» 05.06.2013 року Міністерством Інфраструктури було прийнято наказ № 348 "Про затвердження Правил надання послуг у морських портах України" (надалі по тексту - Правила), які регулюють відносини, пов'язані з наданням послуг у морських портах та на підходах до них з вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування суден, пасажирів та транспортних засобів, а також з наданням інших послуг, що звичайно надаються в морських портах у частині, що стосується зобов'язань за міжнародними договорами України відповідно до статті 19 Закону України «Про морські порти України», та встановлюють вимоги до виконання технологічних процесів з урахуванням особливостей роботи в морських портах. Ці Правила є обов'язковими для виконання портовими операторами, операторами терміналу, вантажовідправниками, вантажоотримувачами, судновласниками, вантажовласниками, перевізниками, їх представниками та іншими особами, які користуються послугами, передбаченими законодавством, та надають їх у морських портах України.

Відповідно до п. 3.3 Правил, до послуг, пов'язаних з ВО, що можуть надаватися портовим оператором, оператором термінала, належать: навантаження вантажів; вивантаження вантажів; зачистка трюмів суден, вагонів після вивантаження вантажів; переміщення вантажу; технологічне накопичення вантажу, складські операції з вантажем; кріплення, спецкріплення вантажів; штивка; зважування; маркування (перемаркування); сортування (розсортовування); розтарювання, затарювання, перетарювання; переважування; пакування, перепакування;приведення вантажу до транспортабельного стану; ув'язування; підгрупування для формування суднової партії завезених у різний час вантажів за країнами та портами призначення, а також за окремими коносаментними партіями; комплектація вантажів; розкриття вантажних місць для визначення якості, сорту, перевірки вмісту і подальше приведення розкритих місць у транспортабельний стан; збирання (розбирання) спеціальних пристосувань при завантаженні (розвантаженні) із залізничних платформ устаткування і засобів транспортування; обмір вантажів; укрупнення вантажних місць шляхом пакетування; оформлення транспортних (перевізних) документів за заявкою замовника; інші роботи та послуги.

Тобто, чинне законодавство безпосередньо відносить до обов'язків портового оператора надання послуг з належного складського зберігання вантажів, що породжує у них обов'язок вживати всіх заходів для належного виконання зазначеного обов'язку.

Згідно п. 9.6 Правил надання послуг у морських портах України передбачено, що устаткування, машини, механізми та інші нестандартні вантажі портовий оператор приймає за зовнішнім оглядом без технічного огляду та перевірки комплектації, якщо інше не передбачено договором перевалки.

Відповідно до п. 9.13 Правил, портовий оператор (оператор термінала) оформляє приймання вантажу, що ввозиться на територію України (далі - імпортний вантаж), генеральним актом, актом-повідомленням і тальманськими розписками (відвісами) відповідно до зводу звичаїв морського порту. Тобто, з моменту оформлення вказаних документів, ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ", як портовий оператор (оператор термінала) приймає на себе зобов'язання по здійсненню зберігання вантажу. Відповідно до п. 14,14 Правил на підставі документа про здавання (видачу) вантажу портовий оператор (оператор термінала) зобов'язаний видати вантаж одержувачу/перевізнику.

В даному випадку, відповідно до п. 9.13 Правил, ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" оформило приймання вантажу, що ввозиться на територію України, тальманськими розписками (відвісами). З моменту оформлення вказаних документів, ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" приймає на себе зобов'язання по здійсненню зберігання вантажу.

Відповідно до п. 11.1 Правил з метою технологічного накопичення вантажі, які прийняті до вантажних операцій, портовий оператор (оператор термінала) розміщає в критих складах, складах-навісах, на відкритих складських площах морського порту. Відповідно до п. 11.6 Правил портовий оператор (оператор термінала) забезпечує відповідність складів технічним і санітарним нормам та облаштовує їх справним протипожежним устаткуванням і інвентарем відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п. 11.9 Правил розміщення вантажів на складах портовий оператор (оператор термінала) здійснює відповідно до затвердженої технологічної схеми розміщення вантажів окремо за накладними або коносаментними партіями, повагонно або судновими партіями та проводить з урахуванням забезпечення збереження вантажу.

Відповідно до п. 14.7 Правил портовий оператор (оператор термінала) здає устаткування, машини, механізми та інші нестандартні вантажі перевізнику за зовнішнім оглядом без перевірки комплектації, якщо інше не передбачено в договорі перевалки.

Згідно ст. 942 ЦК України ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" зобов'язано вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі та відповідно до ст. 943 ЦК України зобов'язано виконувати свої обов'язки за договором зберігання особисто.

З урахуванням викладеного, відповідальність за всі правові наслідки, що пов'язанні із втратою вантажу має нести саме ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

Відповідно до п. 14.10 Правил усі претензії щодо стану та кількості вантажу, який відвантажується перевізнику, пред'являються портовому оператору (оператору термінала) до завершення оформлення транспортних (перевізних) документів, що підтверджують приймання вантажу перевізником або уповноваженою особою.

В даному випадку, саме ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" у відповідності до п.2 ч.3 ст. 293 Митного кодексу України є особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів згідно ст.210 МК України.

Відповідно до ст.ст. 543-546 Митного кодексу України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів. Призначенням органів доходів і зборів є створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення безпеки суспільства, захист митних інтересів України. Здійснюючи державну митну справу, органи доходів і зборів виконують такі основні завдання: 1) забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; 2) забезпечення виконання зобов'язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, укладеними відповідно до закону; 3) створення сприятливих умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України, здійснення разом з митними органами інших держав заходів щодо удосконалення процедури пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України, їх митного контролю та митного оформлення; 4) здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; 5) аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю; 6) забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів, взаємодія з банківськими установами та незалежними фінансовими посередниками, що надають такі гарантії; 7) застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснення контролю за дотриманням усіма суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України; здійснення заходів щодо недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а також товарів, які не відповідають вимогам якості та безпеки; 7-1) здійснення державного експортного контролю в межах повноважень, покладених на органи доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України; 8) здійснення контролю за дотриманням правил переміщення валютних цінностей через митний кордон України; 9) сприяння захисту прав інтелектуальної власності, вжиття заходів щодо запобігання переміщенню через митний кордон України товарів з порушеннями охоронюваних законом прав інтелектуальної власності, недопущення переміщення через митний кордон України контрафактних товарів; 10) запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій митній території України; 11) здійснення в межах повноважень, визначених цим Кодексом, контролю за діяльністю підприємств, які надають послуги з декларування товарів, перевезення та зберігання товарів, що переміщуються через митний кордон України чи перебувають під митним контролем, та здійснюють інші операції з такими товарами, надання дозволів на здійснення зазначених видів діяльності; видача сертифікатів уповноваженого економічного оператора; 12) ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності; 13) ведення митної статистики та обмін даними митної статистики з митними органами інших країн; 14) проведення верифікації (встановлення достовірності) сертифікатів про походження товарів з України та видача у випадках, встановлених чинними міжнародними договорами, сертифікатів походження; 15) здійснення обміну документами та інформацією (у тому числі електронною) з іншими державними органами України, митними, правоохоронними та іншими органами іноземних держав; 16) впровадження, розвиток та технічне супроводження інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем і технологій в державній митній справі, автоматизація митних процедур, надання підприємствам послуг електронного цифрового підпису; 17) здійснення міжнародного співробітництва у сфері державної митної справи, залучення зовнішніх ресурсів для забезпечення діяльності органів доходів і зборів; 18) кінологічне забезпечення діяльності органів доходів і зборів; 19) управління об'єктами інфраструктури органів доходів і зборів, розбудова митного кордону; 20) здійснення інших визначених законом повноважень, покладених на органи доходів і зборів. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, спрямовує, координує та контролює діяльність митниць, здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, в межах своїх повноважень видає накази, організує та контролює їх виконання. Митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів. Митниця є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та із своїм найменуванням і діє відповідно до Конституції України, цього Кодексу, інших нормативно-правових актів та на підставі положення, яке затверджується наказом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і підпорядковується йому. Не допускається втручання у діяльність митниць інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митниця здійснює свою діяльність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим; область; міста Київ, Севастополь). Окремі митниці можуть здійснювати свою діяльність на територіях двох чи більше адміністративно-територіальних одиниць або на всій території України. Створення, реорганізація та ліквідація митниць здійснюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, визначеному законом. У населених пунктах, на залізничних станціях, в аеропортах, морських і річкових портах та інших об'єктах, розташованих у зоні діяльності митниці, в міру необхідності створюються її відокремлені структурні підрозділи (митні пости).

Отже, на думку суду позовні вимоги Одеської митниці ДФС обґрунтовані у відповідності до вимог чинного законодавства, та в даному випадку сплату митних платежів повинен здійснити саме ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ", який є портовим оператором.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Одеської митниці ДФС до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про стягнення суми митних платежів у розмірі 121 871,42 грн. обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим підлягають задоволенню із віднесенням витрат по сплаті судового збору на позивача згідно положень ч.4 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Одеської митниці ДФС до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення сум митних платежів задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на рахунок Одеської митниці ДФС (МФО 820019, Одержувач: Одеська митниця ДФС (код за ), банк одержувача: ГУДКСУ у м. Києві, рахунок 0026) для перерахування до Державного бюджету України суму митних платежів, які підлягають сплаті під час імпорту легкових автомобілів "Renault Lodgy", VIN: НОМЕР_2; НОМЕР_1 у розмірі 121871(сто двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят одна)грн. 42коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян

.