Справа № 647/784/17
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 р.м. ХерсонСправа № 647/784/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

суддів: Попова В.Ф., Хом'якової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач -2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо винесення постанови від 28.03.2017 року серія ВТ № 0020098 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- скасувати постанову від 28.03.2017 року серія ВТ № 0020098 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2017 року на а/д М-15 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ 203 км + 500 м здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_2, який належить позивачу. За результатами перевірки встановлено перевищення навантаження на одиночну вісь на 1700 кг. Дане порушення зафіксоване в акті від 10.03.2017 року № 0020043. 28.03.2017 року за результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на підставі акту № 0020043, заступник начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийняв постанову серія ВТ № 0020098 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн. На думку позивача, дії відповідача щодо прийняття спірної постанови вчинені з порушенням ст.ст. 268, 279 КУпАП, а саме: позивачу не надано можливості скористатися, передбаченими цими статтями правами та порушено процедуру розгляду справи. Також, крім актів перевірки жодних інших доказів у справі на момент її розгляду не було. Позивач зазначає, що порушення відповідачем вимог законодавства мали місце і при здійсненні габаритно-вагового контролю, а саме: у складених під час контролю документах не зазначено вид пункту вагового контролю та не надано водієві документи на обладнання, яким здійснювалося зваження. ФОП ОСОБА_1 стверджує про безпідставність складення акту, мотивуючи тим, що довідка про результати здійснення ГВК від 10.03.2017 року містить повну масу транспортного засобу - 37600 кг, тобто таку, що не перевищує допустиму. Позивач просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження (ч. 4 ст. 122 КАС України).

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. За результатами проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF напівпричіп General Trailers номерний знак НОМЕР_3, НОМЕР_2, що належить позивачу на а/д "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 203 км + 500 м, виявлено навантаження на одиночну вісь ТЗ - 12,700 т при нормативі - 11 т. Встановлено, що дозвіл, виданий Державтоінспекцією чи документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, які дають право перевищувати встановлені нормативи, відсутні. Результати зважування зафіксовані в квитанції від 10.03.2017 року №51930, складено довідку та акт № 21270 про перевищення ТЗ нормативних вагових параметрів. Зважування проводилося на автомобільних вагах, які пройшли метрологічну атестацію та періодичну повірку, що підтверджується відповідними документами. Водій не заявив будь-яких заперечень щодо результатів перевірки та від вагового контролю не відмовився. Відповідач вважає безпідставними твердження позивача про позбавлення його можливості надати пояснення під час розгляду справи, адже ФОП ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи, за результатами розгляду якої винесено оскаржуване рішення. Також відповідач наголошує, що застосований до позивача адміністративно-господарський штраф є видом адміністративно-господарських санкцій, тобто заходів організаційно-правового або майнового характеру, які спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Закон України "Про автомобільний транспорт" передбачає відповідальність за порушення законодавства у вказаній сфері та зазначає, що порядок стягнення штрафу та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає постанова Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 "Про затвердження порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті". Даний вид відповідальності має специфічний механізм застосування, оскільки є адміністративно-господарською відповідальністю, та є відмінним від процедури застосування адміністративної відповідальності та адміністративних штрафів а, відповідно, посилання позивача на норми КУпАП є недоречним. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач просить розглянути справу без його участі справи в порядку письмового провадження.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

10.03.2017 посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на ділянці а/д "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 203 км + 500 м проведено перевірку транспортного засобу марки DAF модель ХF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_4, напівпричіп General Trailers, модель TX 34CW-2FAK1A, реєстраційний номер НОМЕР_2, про що складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт АПВ № 21270 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 10.03.2017 року, на підставі яких проведено Розрахунок № 109/17 від 10.03.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд у сумі 76,95 євро. У вказаному акті зазначено, що суб'єктом, що перевіряється є ОСОБА_1, водій - ОСОБА_2

Під час проведення перевірки відповідач встановив, що водій транспортного засобу ОСОБА_2, здійснював перевезення зернового вантажу "пшениця" на транспортному засобі, в якому навантаження на одиночну вісь складало 12700 кг, чим перевищено допустимі параметри на 1700 кг. Також встановлено порушення абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, а саме: неоформлений дозвіл, що надає право на рух автомобільними дорогами України або документ про внесення плати за проїзд у разі перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень.

Перевищення допустимого вантажу закріплено в квитанції Херсон облавтодору від 10.03.2017 року № 51930, відповідно до якої навантаження на осі складало: вісь 1 - 7150 кг, вісь 2 - 12700 кг, вісь 3 - 5950 кг, вісь 4 - 6150 кг, вісь 5 - 5650 кг, загальна фактична маса - 37600 кг.

14.03.2017 року позивачу надіслано повідомлення про розгляд справи про порушення ним транспортного законодавства, який відбудеться 28.03.2017 року о 10:00 год. за адресою місцезнаходження відповідача. Розгляд даної справи відбувся за участі позивача, що не заперечується сторонами.

28.03.2017 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, заступник начальника управління-начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийняв постанову ВТ № 0020098 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 за порушення абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн. Постанова направлена позивачу 29.03.2017 року супровідним листом № 1005.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог позивача про протиправність дій та постанови відповідача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в України визначені Законом України "Про автомобільний транспорт", частиною 12 статті 6 якого встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Підпунктом 18 п. 4 Положення про Державну службу автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2007 р. № 628 закріплено, що Укравтодор відповідно до покладених на нього завдань забезпечує здійснення контролю за ваговими та габаритними параметрами транспортних засобів на автомобільних дорогах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. ст. 10, 11 Закону України "Про автомобільні дороги" державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює державна служба автомобільних доріг України ("Укравтодор"), для виконання покладених на неї завдань, згідно статті 12 цього ж Закону має право, в тому числі, вимагати від користувачів автомобільних доріг виконання вимог цього Закону та інших законодавчих та нормативно-правових актів України, що регулюють функціонування автомобільних доріг загального користування; обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них державними стандартами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження.

Згідно із пунктом 1 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567), цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників.

Відповідно до статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" Кабінет Міністрів України постановою від 27.06.2007 року № 879 затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Так, пунктом 27 Порядку № 879 визначено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (пункт 28 Порядку № 879).

Із аналізу положень наведених вище нормативно-правових актів слідує, що державному контролю з питань дотримання, зокрема, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів підлягають суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту. У свою чергу, відповідальність у вигляді плати за проїзд автодорогами транспортними засобами, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, покладено на перевізника.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року № 1306 зазначає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно - господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 3 ст. 48 Закону № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Таким чином судом встановлено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю виявлено перевищення гранично допустимого навантаження на вісь 1 ТЗ на 1700 кг. Рух автомобільного транспорту із зазначеним перевищенням можливий лише на підставі наявності у водія дозвільних документів, передбачених ч. 3 ст. 48 Закону № 2344-III. На момент здійснення перевірки вказані документи у водія транспортного засобу DAF напівпричіп General Trailers номерний знак НОМЕР_3, НОМЕР_2 були відсутні, відтак мало місце порушення позивачем норм даного Закону.

Слід відмітити, що позивач не оскаржує факт перевищення гранично допустимого навантаження на вісь транспортного засобу, що був об'єктом вагового контролю.

Стосовно доводів позивача про порушення процедури розгляду справи, за результатами якої винесене оскаржувана постанова, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку № 1567).

Згідно з пунктами 25, 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п. 27 Порядку № 1567).

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (п. 28 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 30 Порядку № 1567 за наявності в діях фізичної особи - суб'єкта господарювання ознак адміністративного правопорушення притягнення правопорушника до відповідальності здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частина 1 статті 238 Господарського кодекс України передбачає, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Адміністративно-господарський штраф, як вид адміністративно-господарських санкцій - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення (ч. 1, 2 ст. 241 ГК України)

Суд зазначає, що оскільки накладений на суб'єкта господарювання штраф є за своєю суттю є адміністративно-господарською санкцією за порушення правил здійснення господарської діяльності, то посилання позивача на порушення відповідачем приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, як на нормативний акт, що регулює спірні правовідносини, є безпідставним.

Таким чином суд вважає, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв у межах повноважень, у порядку та у спосіб, що передбачені законодавством України, яке регулює дані правовідносини.

Суд також зазначає, що відповідачем долучено до матеріалів справи документи, які підтверджують проведення вагового контролю із застосуванням стаціонарного зважувального обладнання, що пройшло повірку.

За приписами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи доведення відповідачем факту порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак відмовляє позивачу в задоленні позову повністю.

За правилами статті 94 КАС України здійснені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню на його користь не підлягають.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій та скасування постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуюча: Кисильова О.Й.

Судді: Попов В.Ф.

Хом'якова В.В.

кат. 3.7