Справа № 766/11711/16-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/11711/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Хайдарова І.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Джабурії О.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Херсонської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення №315 від 31.08.2016р. «Про затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2.».

Позов обґрунтовувала тим, що питання про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради не обговорювалось та засідання координаційної ради Херсонської міської ради з цього питання не відбувалося. Окремі депутати, які голосували за прийняття рішення №315 від 31.08.2016р., порушили вимоги п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2017р. позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийнято з неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з не повним з'ясуванням судом обставин справи, та прийняти нову постанову, яким її позов задовольнити у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскаржуване рішення відповідача не порушує прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, оскільки ОСОБА_1 є членом територіальної громади, тоді як прийняття міською радою рішень з порушенням встановленої законодавством процедури і порядку їх ухвалення та з проявами корупційних складових позбавляє територіальну громаду на гарантоване місцеве самоврядування. Правовідносини, пов'язанні з вирішенням питань призначення керівних посад в місті, становлять «суспільний», «публічний» інтерес.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Предметом спору є оскарження ОСОБА_1, як членом територіальної громади м.Херсона, законності рішення Херсонської міської ради №315 від 31.08.2016р. «Про затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2.». Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем порядку прийняття вказаного рішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходив з того, що під час розгляду справи не встановлено та позивачем не доведено, що оскаржуване рішення міської ради №315 від 31.08.2016р., яке є актом індивідуальної дії, порушує права і свободи ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин, які підлягають захисту в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком Херсонського міського суду Херсонської області. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз вказаної норми Кодексу дає підстави вважати, що адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту порушення законного права (свободи, інтересу) саме суб'єкта звернення до суду, тобто, позивача.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права, в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень, особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Навіть у разі наявності порушення вимог Закону діями суб'єкта владних повноважень зазначене не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями. При цьому, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Таким чином, властивостями оскарження наділені лише ті рішення, дії чи бездіяльність, які створюють реальні правові наслідки для цієї особи, впливають на стан її суб'єктивних прав і обов'язків. А захист прав, свобод та інтересів в адміністративному судочинстві має відповідати критерію ефективності і призводити до відновлення правового становища особи, яке існувало до такого порушення.

Зокрема, право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналіз суб'єктного складу даного спору та природи спірних правовідносин, як таких, що не відповідають статті 2 КАС України, свідчить про відсутність порушеного права позивача у спорі, про що правильно вказав суд першої інстанції.

Рішення Херсонської міської ради №315 від 31.08.2016р. «Про затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2.» є правовим актом індивідуальної дії, який породжує права та обов'язки тільки для того суб'єкта, якому його адресовано.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що спірним рішенням відповідача порушено її право як члена територіальної громади - первинного суб'єкта місцевого самоврядування.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта та погоджується з судом першої інстанції, що оскаржуване рішення стосується кадрових питань і безпосереднього відношення до вирішення питань місцевого значення не має.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю порушеного права останньої у спірних правовідносинах.

Варто зазначити, що доводи позивача про порушення Херсонською міською радою порядку прийняття рішення №315 від 31.08.2016р. «Про затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2.» не підтверджено матеріалами справи, тоді як частина 1 статті 71 КАС України на кожну сторону процесу покладає обов'язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради.

Пунктом 8 частини 4 статті 42 Закону передбачено, що сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

З наданого відповідачем витягу з протоколу пленарного засідання VIII сесії міської ради VI скликання від 31.08.2016р. вбачається, що по питанню №1 щодо затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2 на сесії ради доповідав голова міської ради Миколаєнко В.В., який поставив на голосування відповідне рішення. По зазначеному питанню проголосувало 29 депутатів із загального складу ради 54 депутати.

З вказаного слідує висновок, що рішення №315 від 31.08.2016р. «Про затвердження першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2.» прийнято на пленарному засіданні VIII сесії Херсонської міської ради на основі колективного і вільного обговорення більшістю голосів від загального складу ради та в межах повноважень ради.

Апеляційний суд критично ставиться до посилань апелянта щодо корупційного характеру в діях окремих депутатів Херсонської міської ради, оскільки це є припущенням ОСОБА_1, яке не підтверджено жодним доказом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 07.09.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Джабурія О.В.

Шляхтицький О.І.