Справа № 591/2397/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 р.Справа № 591/2397/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2017р. по справі № 591/2397/17

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що з 17 січня 2002 року по 23 березня 2017 року працювала суддею Сумського районного суду Сумської області, що підтверджується копією трудової книжки. Верховною Радою України 12 липня 2007 року ОСОБА_1 була обрана суддею безстроково.

8 липня 2016 року, маючи більше 25 років стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в чинній на той час редакції), вона звернулась до Вищої ради юстиції та до Верховної Ради України із заявою про звільнення з посади судді у відставку. Рішенням Вищої ради юстиції № 585/0/15-17 від 23 березня 2017 року її звільнено з посади судді Сумського районного суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. На підставі зазначеного рішення Вищої ради юстиції наказом голови Сумського районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року № 02-06-04 вона звільнена 23 березня 2017 року з посади судді та відрахована зі штату Сумського районного суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Позивач звернулась до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши для цього всі документи.

Згідно розпорядження №150108 від 25 березня 2017 року позивачу призначене довічне грошове утримання судді у відставці, обчислене із розрахунку 80% від суддівської винагороди 20480 грн. з врахуванням стажу роботи судді 15 років 2 місяці 8 днів, відповідачем не було зараховано до стажу роботи - 10 років 10 місяців 21 день стажу роботи на посадах у органах Міністерства юстиції України.

Просить суд визнати протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо не зарахування ОСОБА_1, при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи в Управлінні юстиції Сумського облвиконкому, Сумського обласного управління юстиції на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів (консультанта 2-ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1-ї категорії по судовій статистиці, головного консультанта по судовій роботі (статистика), начальника судового відділу) з 25 лютого 1991 року по 16 січня 2002 року. Зобов'язати відповідача провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з моменту призначення з 24 березня 2017 року із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді - 10 років 10 місяців 21 день стажу з 25 лютого 1991 року по 16 січня 2002 року, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суми суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання. Зобов'язати відповідача призначити позивачу з 24 березня 2017 року щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% від суми суддівської винагороди на посаді судді Сумського районного суду Сумської області 25600 грн., вказаної у довідці ТУ ДСА України в Сумській області від 27 березня 2017 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та здійснити перерахунок утримання з розміру 80% до 90% та стягнути сплачений судовий збір.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо не зарахування ОСОБА_1 при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи в Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету, Сумського обласного управління юстиції на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів (консультанта 2-ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1-ї категорії по судовій статистиці, головного консультанта по судовій роботі (статистика), начальника судового відділу) з 25 лютого 1991 року по 16 січня 2002 року. Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з моменту призначення з 24 березня 2017 року із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді - 10 років 10 місяців 21 день стажу, який складається з роботи в Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету, Сумському обласному управлінні юстиції на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів, в період з 25 лютого 1991 року по 16 січня 2002 року, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суми суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання. Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1, судді у відставці, починаючи з 24 березня 2017 року щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% від суми суддівської винагороди на посаді судді Сумського районного суду Сумської області 25600 грн., вказаної у довідці ТУ ДСА України в Сумській області від 27 березня 2017 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та здійснити перерахунок довічного грошового утримання з моменту призначення щомісячного грошового утримання з розміру 80% до 90%. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області подало апеляційну скаргу в якій зазначають, що Управління не погоджується з прийнятим судом першої інстанції рішенням, вважає його необґрунтованими та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права на підставі невірно встановлених фактичних обставин справи виходячи з такого. Вказують, що відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1)судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2)члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3)судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Таким чином управління вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги того, що перелік посад, що зараховується до стажу роботи на посаді судді, визначений ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є вичерпним. Вказують, що врахування до стажу роботи судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання стажу роботи в Управлінні юстиції Сумського обласного виконавчого комітету, Сумського обласного управління юстиції на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів (консультанта 2 - ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1 - ї категорії по судовій статистиці, головного консультанта по судовій роботі (статистика, начальника судового відділу) не передбачено. Більш того, положення ст. 135 Закону У країни «Про судоустрій і статус суддів» не були визнані Конституційним судом неконституційними, а тому підлягають обов'язковому застосуванню. Управління звертає увагу апеляційного суду також на те, що управлінням не звужувалися права позивача, не здійснювалася його дискримінація відносно інших осіб, оскільки управління керувалося нормами діючого законодавства чинними на момент звільнення позивача та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання. Водночас, управління звертає увагу на те, що п. 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції на день виходу позивача у відставку у вказаному законі взагалі відсутній, а тому посилання на нього є взагалі безпідставними. Таким чином управління вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального права та невірно встановлено фактичні обставини справи. Крім того, управління звертає увагу апеляційного суду на порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині стягнення з управління судового збору. На підставі викладеного просять прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2017р. по справі № 591/2397/17 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову гр. ОСОБА_1 відмовити.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що з 25 лютого 1991 року по 16 січня 2002 року позивач працювала в управлінні юстиції Сумського обласного виконкому. Сумському обласному управлінні юстиції.

З 17 січня 2002 року по 23 березня 2017 року позивач працювала суддею Сумського районного суду Сумської області, що підтверджується копією трудової книжки.

Постановою Верховною Радою України 12 липня 2007 року №922-V ОСОБА_1 була обрана суддею безстроково.

ОСОБА_1 8 липня 2016 року, маючи більше 25 років стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в чинній на той час редакції), звернулась до Вищої ради юстиції та до Верховної Ради України із заявою про звільнення з посади судді у відставку. Рішенням Вищої ради правосуддя № 585/0/15-17 від 23 березня 2017 року позивача звільнено з посади судді Сумського районного суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. На підставі зазначеного рішення Вищої ради правосуддя наказом голови Сумського районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року № 02-06-04 ОСОБА_1 звільнена 23 березня 2017 року з посади судді та відрахована зі штату Сумського районного суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (а. с. 15-16).

28 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про повідомлення їй та надання копії відповідного розпорядження про призначення щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно розпорядження від 25 квітня 2017 року №150108 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80% від суми суддівської винагороди, а саме - 20480 грн. Разом з цим, було визначено позивачу стаж судді - 15 років 2 місяці 8 днів (а. с. 20).

Позивачу не було зараховано до стажу роботи на посаді судді - 10 років 10 місяців 21день стажу, який складається з роботи у Сумському обласному управлінні юстиції на посадах, що пов'язані з організацією роботи судів з 25 лютого 1991 року по 16 січня 2002 року, що в сукупності зі стажем роботи на посаді судді 15 років 2 місяці 8 днів становить 26 років 29 днів і дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від суддівської винагороди судді.

Відповідно до статті 19 Конституції України- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах їх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За загальним правилом, установленим частиною 1 статті 58 Конституції України,- закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Відповідно до Конституції України діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав суддів на «виконання іншої оплачуваної роботи, крім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 126, частина 2 статті 127, стаття 128, стаття 130). Отже, Основний Закон України не допускає обмеження чи скасування встановлених конституційних гарантій діяльності суддів.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», - незалежність судді забезпечується, зокрема, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді, правом судді на відставку. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Тобто, гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що також неодноразово було зазначено і Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005.

Згідно з ч. 5 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,- за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Аналогічні норми містить і Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р., який набрав чинності 30.09.2016 р. Так, відповідно до абзацу 2 пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Слід зазначити, що щомісячне довічне грошове утримання судді є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при почесному видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

При цьому, щодо стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України (станом на день подання заяви) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Разом з тим, згідно з пунктом 34 розділу XII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 5 січня 2017 року, судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Водночас частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання помісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролеру за діяльністю суддів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

З врахуванням викладеного суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо того, що діючим на час правовідносин законом не передбачено правових підстав для врахування часу роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів.

Згідно ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 р. відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016),- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004 зазначено, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України, також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 та від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016.

Скористатись правом на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 змогла лише після прийняття Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді № 585/0/15-17 від 23 березня 2017 року та відрахування зі штату суду згідно з наказом голови Сумського районного суду Сумської області видано наказ № 02-06-04 від 27 березня 2017 року.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 23 березня 2017 року встановлено прово ОСОБА_1 на відставку та вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади судді.

Згідно подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та розрахунку стажу сідді (а.с. 17-18) позивач має стаж роботи на посаді судді 15 років 2 місяці, загалом її стаж складає 26 років, оскільки вона займала певні посади які прирівнюються до стажу роботи на посаді судді .

Заява ОСОБА_1 про звільнення її з посади судді Сумського районного суду Сумської області подана до Вищої ради юстиції 12 липня 2016 року відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України та ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто вона реалізувала своє конституційне право на звільнення у відставку при досягнутому рівні матеріального забезпечення під час дії ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що поновлена рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, яка передбачає призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди при досягнутому позивачкою стажу, що дає право на відставку та на момент звільнення його з посади судді у відставку мав необхідний обсяг стажу згідно вказаного закону, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції змін, що внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, збережена норма щодо довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно частини другої ст. 71 КАС України, - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Правомірність свого рішення відповідачем в рамках даної справи не доведена.

З наведених вище підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, та не впливають на правомірність висновків суду.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції порушив процесуальні права управління в частині стягнення з управління судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 4).

Своїм рішенням суд першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених вимог у розмірі 640грн. 00 коп.

Колегія суддів вважає правомірним дане рішення суду з огляду на наступне.

Посилання відповідача на положення п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку є безпідставними, оскільки зазначений пункт передбачає звільнення Пенсійного фонду України та його органів від сплати судового збору за подання позову, апеляційної чи касаційної скарг, та не регулює розподіл судових витрат при ухваленні рішення.

В свою чергу, зазначений розподіл судових витрат чітко визначений ст. 94 КАС України, а саме ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2017р. по справі № 591/2397/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
У зв'язку з тимчасовим припиненням роботи суду повний текст ухвали виготовлений 04.09.2017 р.