Справа № 754/8965/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/8965/17 Головуючий у 1-й інстанції: Журавська О.В. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії по інвалідності, зобов'язання зарахувати до страхового стажу період служби з 15.04.2010 року по 15.05.2013 року в органах МВС України та призначення пенсії по інвалідності у відповідності до ст. 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 13.03.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач відмовляючи у призначенні, нарахуванні, виплаті пенсії по інвалідності, діяв всупереч вимогам чинного законодавства України.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 р. позов задоволено: визнано неправомірним та скасовано рішення Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії по інвалідності у зв'язку з недостатнім страховим стажем; зобов'язано Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва зарахувати в страховий стаж ОСОБА_2 період роботи на посадах молодшого начальницького складу підрозділів Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві з 15.04.2010 р. по 16.05.2013 р., зобов'язано Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 13.03.2017 р.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується паспортними даними.(а.с.5)

З 13.03.2017 р. позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, про що свідчить довідка МСЕК № 0655432. (а.с.7)

На час настання інвалідності позивачу виповнилось повних 30 років.

Загальний страховий стаж позивача на момент встановлення інвалідності складає понад 4 роки.

07.04.2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 11.05.2017 року № 7316/06 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, посилаючись на недостатність страхового стажу, оскільки період з серпня 2010 року по травень 2013 року не зазначений у даних персоніфікованого обліку.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 ч. 1.ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавцем реалізовано Конституційне право громадян на соціальний захист - право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Зі змісту п. 2 ч. 1 ст.9, ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що пенсія по інвалідності в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання, призначається за рахунок коштів Пенсійного фонду, незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до п. 2 ст. 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсію - для інвалідів ІІ та ІІІ груп від 29 років до досягнення особою 31 року включно страховий стаж становить 4 роки.

Згідно ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюються в порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Пунктом 7 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов'язана здійснювати відповідно до закону контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку.

Стаття 12-1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначає, що пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань: формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону; здійснює контроль, у тому числі спільно з органами доходів і: зборів, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов'язані: забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

З огляду на викладені положення Закону вбачається, що обов'язок, щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску; ведення обліку виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігання таких відомостей в порядку, передбаченому законодавством, покладено на платника єдиного внеску - роботодавця, а контролюючі функції покладено на органи Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи вбачається, що роботодавець - Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві за період з серпня 2010 року по травень 2013 своєчасно проводив відрахування всіх внесків з грошового забезпечення ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, а також надав пенсійному фонду України відповідні документи. (а.с. 8-13)

Проте, не зважаючи на вищезазначене, пенсійний фонд не вніс відповідні дані до системи персоніфікованого обліку у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і не зарахував період служби позивача на посадах молодшого начальницького складу підрозділів Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві в її страховий стаж, відмовивши в призначенні пенсії інваліду II групи за загальним захворюванням. Позивач не є особою уповноваженою на внесення відомостей до системи персоніфікованого обліку та не може нести відповідальності за наповнення інформації даної системи.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність інформації в реєстрі застрахованих осіб за період з серпня 2010 року по травень 2013 не є виною позивача, а тому не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії по інвалідності.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Керуючись ч. 10 ст.183-2, ст. 195 ч.1, ст. 196 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 р., залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.