Справа № 804/1210/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 р. Справа № 804/1210/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дії щодо винесення рішення, -
Комунальне підприємство «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
- скасувати рішення відповідача №98 від 26.12.2016р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства за один і той самий період та за одне й те саме порушення було двічі накладено фінансові санкції та видано два рішення про їх стягнення. При цьому, оскаржуване рішення було винесено на підставі приписів Закону, який втратив чинність на дату прийняття цього рішення.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що останній при винесені спірного рішення діяв у межах та у спосіб передбачених нормами чинного законодавства. При цьому, зазначене рішення є узгодженим, оскільки позивач пропустив строки для його оскарження.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положеньст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р., страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.
Частинами другою та третьою ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами ПФУ у випадках передбачених частиною третьою ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.
Не погодившись з означеним рішенням Комунальне підприємство «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради оскаржило його в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2010р. у справі №2а-7935/09/0470 судом було залишено без розгляду позовну заяву Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до Управління Пенсійного фонду України у м. Нікополі про скасування рішення від 03.04.2009р. №0268.
Доказів оскарження цієї ухвали до суду вищої інстанції та/або скасування рішення від 03.04.2009р. №0268 в адміністративному порядку до суду сторонами не надано, у зв'язку з чим означене рішення є чинним.
Відповідно до ч.15 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.
Не погодившись з означеним рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку, проте скаргу останнього було залишено без розгляду, у зв'язку з чим рішення від 26.12.2016р. №98 є чинним.
За таких обставин, органом УПФУ за один і той самий період та за одне й те саме порушення було двічі накладено фінансові санкції відповідно до рішень від 26.12.2016р. №98 та від 03.04.2009р. №0268.
При цьому, суд зазначає, що відповідачем не було надано обґрунтованих пояснень щодо підстав винесення спірного рішення.
Також суд зазначає, що оскаржуване рішення винесене відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003р.
Разом з тим, зазначена норма закону втратила чинність з 1 січня 2011 року, у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI, в прикінцевих та перехідних положеннях якого зазначено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.
Ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому, відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
З огляду на вищенаведене, та з урахуванням того, що відповідач рішеннями від 26.12.2016р. №98 та від 03.04.2009р. №0268 притягнув позивача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що на підставі ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1600,00грн., понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова