Справа № 756/4052/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

4 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гриців М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 травня 2017 року у справі за його позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 31 травня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року про відмову в задоволенні позову.

Своє рішення обґрунтував тим, що відповідно до статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС ) постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у межах такого провадження, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_1 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС підстави неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, які регулюють відносини, пов'язані з перерахуванням призначених пенсій відповідно до статті 371 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

За статтею 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 236 КАС сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень: 1) в адміністративних справах після їх перегляду в касаційному порядку; 2) Вищого адміністративного суду України з питань, передбачених статтею 1711 цього Кодексу.

У статті 237 КАС передбачено мотиви, з огляду на які може бути ініційований перегляд судових рішень Верховним Судом України. Зокрема, після касаційного перегляду адміністративна справа переглядається тільки з підстави неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (пункт 1 частина перша); неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів (пункт 2 частина перша); невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (пункт 5 частина перша). Іншим мотивом перегляду встановлено порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 1711 КАС (пункт 4 частина перша).

У заяві в основному наголошувалося на незаконності і необґрунтованості оспореного рішення, зокрема й на тому, що це рішення суперечить Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Попри такі покликання, заяву ОСОБА_1 не можна було визнати такою, що подана з дотриманням вимог статей 239 та 2391 КАС.

У заяві не було наведено мотивів перегляду справи, передбачених статтею 237 КАС. Якщо заявник вважав, що суд касаційної інстанції допустив неоднакове застосування норм матеріального чи процесуального права у подібних правовідносинах (пункт 1, 2 частини першої статті 237 КАС), потрібно було зазначити, які саме одні й ті самі норми права застосовані неоднаково. Потрібно було додати копії судових рішень, що підтверджують різне (відмінне) правозастосування (пункт 3 частини першої статті 2391 КАС).

Подібного змісту мали бути дії автора заяви, якщо назве інші підстави перегляду, передбачені частиною першою статті 237 КАС.

За таких обставин відповідно до вимог частини другої статті 2392 КАС суддя-доповідач своєю ухвалою від 12 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк до 21 серпня 2017 року для її усунення.

До цього часу ОСОБА_1 не усунув недоліків заяви.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 2392 КАС заява, подана без додержання вимог статей 239 і 2391 цього Кодексу, повертається заявнику.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», частиною четвертою статті 2392 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 травня 2017 року повернути ОСОБА_1.

Суддя

Верховного Суду України М.І. Гриців