Справа № 308/6945/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9123/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Джула В.М.,

представника позивача Самолюка В.В.,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу громадянки Вєтнаму ОСОБА_7 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року у справі № 308/6945/17 за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_7 про примусове видворення іноземця з України,

В С Т А Н О В И В :

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянки Вєтнаму ОСОБА_7 про примусове видворення іноземця з України.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 17.07.2017 р. відповідач незаконно, поза пунктом пропуску, перетнула державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонних знаків № 225, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Гута», де була затримана представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 18.07.2017 р., в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб була передана на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України у неї відсутні.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено та примусово видворено громадянку Вєтнаму ОСОБА_7 за межі території України.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржила громадянки Вєтнаму ОСОБА_7, яка вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 р. було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав. Таким чином вважає, що до неї має застосовуватися реадмісія і для застосування такої процедури будь-якого спеціального судового рішення не вимагається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи, 17.07.2017 р. відповідач незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонних знаків № 265-270, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Гута», де була затримана представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 18 липня 2017 року, в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб була передана на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні.

Своїми діями громадянка Вєтнаму ОСОБА_7 свідомо порушила законодавство України, а саме ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і ст. 9 Закону України «Про державний кордон України».

20.07.2017 р. начальником Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення з України відповідача, копія якого є в матеріалах справи.

Також встановлено, що із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади відповідач не зверталася.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач порушила вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагалася незаконно перетнути державний кордон України і не має законних підстав для перебування на території України..

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Згідно із частиною 1 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною третьою статті 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 р. було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 р. в м. Нью-Йорку.

Процедура реадмісії громадян Вєтнаму визначена ст. 4 цієї Угоди. Відповідач підлягає видворенню не за процедурою передбаченою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 183-7 КАС України, а за процедурою, визначеною ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав від 25.09.2007 р., ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав».

Окрім зазначеного, наказом МВС України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 158 від 16.02.2015 р. затверджено Інструкцію про порядок дій органів внутрішніх справ та органів охорони державного кордону з реалізації положень Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб.

Однак, позивачем визначена законодавством процедура не застосована.

За результатами аналізу наведених вище норм та встановлених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для примусового видворення громадянки Вєтнаму ОСОБА_7 за межі України, оскільки позивачем не застосовувалась до відповідача процедура реадмісії, яка має бути застосована у даному випадку.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 183-7, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу громадянки Вєтнаму ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року у справі № 308/6945/17 скасувати.

У задоволенні позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_7 про примусове видворення іноземця з України відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Л. Я. Гудим