Справа № 825/716/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2017 року Чернігів Справа № 825/716/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., суддів Кашпур О.В., Непочатих В.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до 1.Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції

Головного управління Державної фіскальної служби

у Чернігівській області

2. Головного управління Державної фіскальної служби

у Чернігівській області

3. Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення, рішень про результати розгляду скарг

за участі

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, посвідчення адвоката №595 від 07.07.1994

від відповідачів Полегешко Л.А., довіреності від № 10926/9/25-16-10-09 від 28.12.2016,

№ 99-99-11-17/25/27 від 06.06.2017, № 2559/9/25-01-10-15 від 04.07.2017,-

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) до 1. Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - Прилуцька ОДПІ ГУ ДФС України в Чернігівській області, відповідач 1), 2. Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС України в Чернігівській області, відповідач 2), 3. Державної фіскальної служби України ( далі - ДФС України, відповідач 3) у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС України в Чернігівській області від 17.01.2017 № ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 06.02.2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 19.04.2017.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2016 за результатами фактичної перевірки, проведеної в кафе "Шоколад", яке, згідно договору оперативної оренди, додатків до договору та ліцензії серія АА № 101103 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями на строк з 20.05.2016 по 19.05.2017, знаходиться за адресою Талаллаївський район, с. Рубанів, вул. 30-річчя Перемоги, 186, контролюючим органом складено акт № 129/21/НОМЕР_7, в якому встановлено факт порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв а тютюнових виробів", а саме зберігання алкогольних напоїв в місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру та реалізація алкогольних напоїв без ліцензії. Згідно вказаного акту перевірка проводилася у кафе «Шоколад», розташованого за адресою Талалаївський район, АДРЕСА_1, що належить суб'єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 На підставі акту перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення від 02.11.2016 № , яке рішенням про результати розгляду скарги позивача від 16.01.2017 скасовано та зобов'язано Прилуцьку ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області прийняти нове податкове повідомлення - рішення про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 17000,00 грн. Скарги позивача від 26.01.2017 та 13.02.2017 на нове податкове повідомлення-рішення від 17.01.2017 № 000014000 залишено без розгляду. Позивач вважає податкове повідомлення - рішення від 17.01.2017 та рішення про результати розгляду його скарг від 16.02.2017 та 19.04.2017 протиправними, оскільки, по-перше, позивач добросовісно виконала всі приписи законодавства щодо ліцензування, порядку внесення даних до Єдиного державного реєстру місць зберігання, торгівлі алкогольними напоями, а саме дізнавшись про помилку щодо адреси населеного пункту вжила заходів щодо внесення змін до договору оренди та ліцензії, що підтверджується укладенням позивача з Талалаївським районним споживчим товариством від 07.11.2016 додаткової угоди про зміни та доповнення до договору оперативної оренди об'єкта нерухомості, якою викладено в новій редакції п.1.1 договору з зазначенням адреси орендованого майна АДРЕСА_2 та отримання 14.11.2016 ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цією ж адресою. Також, вказані факти встановлені постановою суду від 07.12.2016 по справі № 747/1091/16-п. По-друге, рішення про результати розгляду скарг від 16.02.2017 та 19.04.2017, якими залишено без розгляду скарги позивача та залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 17.01.2017 № , на думку позивача, прийняті без наведення законних підстав та мотивів. Так, безпідставними є причини залишення без розгляду скарги у зв'язку з тим, що раніше вже подавалася скарга з одного ж питання, та подання скарги з пропущенням терміну оскарження, без наведення доводів, як та яким саме чином позивачем порушені терміни оскарження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 53-54) та просив у його задоволенні відмовити, пояснивши, що спірне податкове повідомлення-рішення та рішення податкових органів відповідають вимогам чинного законодавства. Зазначив, що перевірку проведено відповідно до приписів чинного законодавства України, якою встановлено порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме встановлено, що алкогольні напої фактично зберігалися з метою реалізації у місці зберігання за іншою адресою (Талалївський район, АДРЕСА_1, ніж та адреса, яка зазначена у наявній ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (Талалївський район, с. Рубанів, АДРЕСА_1).

Отже, штрафні санкції у розмірі 17000,00 грн застосовані до позивача правомірно та з дотриманням положень абз. 5 та абз. 12 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв а тютюнових виробів".

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є фізичною особою-підприємцем, зареєстрована 28.01.2015 за номером: НОМЕР_5, основними видами діяльності є: 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний), що підтверджується інформацією з офіційного сайту Міністерства юстиції України.

Приміщення кафе "Шоколад", що знаходиться за адресою: Талалаївський район, с. Рубанів, вул. 30-річчя Перемоги, 186 (надалі-кафе) позивач орендує на підставі договору № 104 оперативної оренди нерухомості від 01.05.2016, укладеного між Талалаївським районним споживчим товариством (орендодавець) (далі- Талалаївське РСТ), в особі голови правління ОСОБА_4, та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування, частину магазину ТПП с. Рубанів, загальною площею 25,00 кв. м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 129-132).

Додатком 1 до договору від 01.05.2016 є акт прийняття-передачі основних засобів в оперативну оренду від 01.05.2016, згідно якого Талалаївське районне споживче товариство передає, а ФОП ОСОБА_1 приймає основні засоби, серед яких магазин ТПП с. Рубанів. (а.с. 133).

13.05.2016 ФОП ОСОБА_1 головним управлінням ДФС У Чернігівській області Державної фіскальної служби України видано ліцензію серія АА № 101103 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями на строк з 20.05.2016 по 19.05.2017, в якій зазначено місце торгівлі кафе «Шоколад», Талалаївський район, с. Рубанів, АДРЕСА_1. ( а.с. 63).

До ГУ ДФС у Чернігівській області надійшов лист від 18.08.2016 № 04-12/628 Липівської сільської ради Талалаївського району з повідомленням, що на території сільської громади в АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 здійснює торгівлю підакцизними товарами без належно оформленої ліцензії, а саме, у ліцензії па право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями зазначено адресу місця торгівлі: Талалаївський район, с. Рубанів. АДРЕСА_1. При цьому, на території Липівської сільської ради Талалаївського району немає такої адміністративної одиниці як с. Рубанів (а.с. 55).

ГУ ДФС у Чернігівській області з метою перевірки вищевказаної інформації направлено запит до Поповичківської сільської ради Талалаївського району щодо надання інформації про те, чи знаходиться в межах с. Рубанів торговий об'єкт за адресою: АДРЕСА_1.

Листом від 26.09.2016 № 131 Поповичківська сільська рада повідомила, що торгові об'єкти за адресою АДРЕСА_1 - відсутні (а.с. 61).

21.10.2016 працівниками Головного управління ДФС у Чернігівській області на підставі наказу від 18.10.2016 № 1399 та направлень від 18.10.2016 № 2078, № 2079 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.(а.с. 56, 57, 58).

Проведено перевірку торгівельного об'єкта кафе «Шоколад», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_1

Перевіркою встановлено зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання. У наданій на перевірку ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями АА № 101103 від 13.05.2016 зазначено адресу місця торгівлі: АДРЕСА_1. Вказану адресу було внесено до ліцензій на підставі поданих ФОП ОСОБА_1 документів на отримання ліцензії, зокрема, договору оренди торгівельного приміщення, укладеного з орендодавцем Талалаївське районне споживче товариство.

За результатом перевірки працівниками Головного управління ДФС у Чернігівській області складено акт від 21.10.2016 № 129/21/НОМЕР_7 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, яким зроблено висновки про порушення позивачем ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру таких місць зберігання та роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії (а.с. 13-14).

24.10.2016 позивач звернулась із заявою до органу реєстрації нерухомості та отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 24.10.2016 № 71235658, відповідно до якої вищевказаний об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (реєстраційний 25138829) розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказана нежитлова будівля перебуває у приватній власності Талалаївського районного споживчого товариства (код 01775200). Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності від 22.10.2008 НОМЕР_6, видане Липівською сільською радою. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності: 22.10.2008 (а.с. 62).

02.11.2016 ГУ ДФС у Чернігівській області прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 17000,00 грн. на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с. 15).

09.11.2016 позивачем до ГУ ДФС у Чернігівській області було подано скаргу на прийняте Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області податкове повідомлення-рішення від 02.11.2016 № (а.с. 16-17).

За результатом розгляду вказаної скарги ГУ ДФС у Чернігівській області ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення від 10.01.2017 № 50/ФОП/25-01-10-01-05, яким податкове повідомлення - рішення від 02.11.2016 № скасовано у зв'язку з порушенням вимог Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (далі - Порядок № 1204). Також у рішенні визначено, що прийняття Прилуцькою ОДПІ податкового повідомлення - рішення від 02.11.2016 № з порушеннями вимог Порядку № 1204, не скасовує встановлене перевіркою порушення по суті. Вказаним рішенням зобов'язано Прилуцьку ОДПІ прийняти нове податкове повідомлення - рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до ФОП ОСОБА_1 в сумі 17000,00 грн із дотриманням вимог Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (а.с. 18-20).

На виконання рішення ГУ ДФС у Чернігівській області про результати розгляду скарги від 10.01.2017 № 50/ФОП/25-01-10-01-05 Прилуцькою ОДПІ було прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 17.01.2017 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 17000,00 грн (а.с. 21).

Позивачем 26.01.2017 на вказане податкове повідомлення - рішення подано скаргу до ГУ Чернігівській області (а.с. 22), яка рішенням від 06.02.2017 № 29/ФОП/25-01-10-01-05 залишена без розгляду на підставі вимог пункту 4 розділу VIII Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916, у звязку з тим, що платником вже було подано раніше скаргу з цього питання (а.с. 24).

13.02.2017 ФОП ОСОБА_1 подано скаргу на податкове повідомлення - рішення від 17.01.2017 до ДФС України (а.с. 25-26), яка рішенням від 19.04.2017 № 5438/Д/99-9911-03-01-25 залишена без розгляду, а податкове повідомлення - рішення від 17.01.2017 без змін, у зв'язку з порушенням позивачем встановленого терміну оскарження (а.с. 27-29).

Судом встановлено, що 07.11.2016 між ФОП ОСОБА_1 та Талалаївським районним споживчим товариством укладено додаткову угоду про зміни та доповнення до договору оперативної оренди об'єкта нерухомості, якою викладено в новій редакції п.1.1 договору з зазначенням адреси орендованого майна АДРЕСА_2 (а.с. 134).

На підставі вказаних змін позивач звернувся до ГУДФС у Чернігівській області ізхзаявою про внесення змін до ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 13.05.2016 та 14.11.2016 переоформлено ліцензію на право здійснення ФОП ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 126).

Постановою Талалаївскього районного суду Чернігівської області від 07.12.2016 по справі 747/1091/16-п, яка набрала законної сили, встановлено, що кафе, в якому 21.10.2016 було проведено перевірку працівниками фіскальної служби, із зазначенням його адреси АДРЕСА_2 та частина магазину, що орендує ФОП ОСОБА_1 у Талалаївського районного споживчого товариства, згідно договору оренди від 01.05.2016, за адресою АДРЕСА_1, за якою також було отримано ліцензію серія АА № 101103 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, є одним і тим самим приміщенням (а.с. 136-137).

Також судом встановлено, що 14.02.2017 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Чернігівській області із заявою про надання довідок про внесення місць зберігання алкогольних напоїв (тютюнових виробів) до Єдиного Державного реєстру місць зберігання, в якій просить надати довідки про внесення його місць зберігання алкогольних напоїв (тютюнових виробів) до Єдиного Державного реєстру місць зберігання, серед яких місце зберігання за адресою: АДРЕСА_1, (а.с. 116) на підставі заяви про внесення місць зберігання алкогольних напоїв (тютюнових виробів) до Єдиного Державного реєстру від 10.02.2017 (а.с. 117).

Листом від 18.07.2017 Головне управління ДФС у Чернігівські області повідомило позивача, що суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного Державного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню, податкове повідомлення - рішення від 17.01.2017 та рішення про результати розгляду скарги від 06.02.2017 та 19.04.2017 позивач для захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до адміністративного суду.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Надаючи оцінку рішенням суб'єкта владних повноважень, які стали предметом оскарження, суд враховує, що спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України та Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (надалі - Закон України № 481/95-ВР).

Згідно з п. 75.1. ст. 75 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), контролюючи органи мають право проводити в тому числі фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Як видно із наказу від 15.05.2017 № 667, підставою для проведення фактичної перевірки позивача стали норми п.п. 80.2.2. та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України (а.с.27).

Згідно з п. 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2. ст. 80 ПК України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 ПК України);

Як вбачається із диспозиції норми пп. 80.2.2 п. 80.2. ст. 80 ПК України обов'язковою передумовою для застосування її як підстави для прийняття наказу повинно бути отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

З матеріалів справи вбачається, що інформація, яка слугувала підставою для призначення перевірки ФОП ОСОБА_1, отримана від Липівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області листом від 18.08.2016 за вих. № 04-12/628, в якому зазначено, що на території сільської громади в с. Скороходове АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 здійснює торгівлю підакцизними товарами без належно оформленої ліцензії, а саме, у ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями зазначено адресу місця торгівлі: АДРЕСА_1. При цьому, на території Липівської сільської ради Талалаївського району взагалі немає такої адміністративної одиниці як с. Рубанів (а.с. 35).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР.

Приписами ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", відповідно до якої імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону України ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що на момент проведення перевірки у позивача була наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами від 13.05.2016 серії АА № 101103 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями на строк з 20.05.2016 по 19.05.2017, в якій зазначено місце торгівлі кафе «Шоколад», Талалаївський район с. Рубанів, вул. 30-річчя Перемоги, 186 ( а.с. 63).

Приміщення кафе «Шоколад» позивач орендує на підставі договору № 104 оперативної оренди нерухомості від 01.05.2016, укладеного між Талалаївським районним споживчим товариством (орендодавець) (далі- Талалаївське РСТ), в особі голови правління ОСОБА_4, та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування, частину магазину ТПП с. Рубанів, загальною площею 25,00 кв. м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 129-132).

Натоміть, у відповідності до наказу на перевірку від 18.10.2016 № НОМЕР_4 ДФС у Чернігівській області наказано провести перевірку ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_7) за адресою Талалаївський район АДРЕСА_1 ( а.с. 56).

З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2016 позивач звернулась із заявою до органу реєстрації нерухомості та отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 24.10.2016 № 71235658, відповідно до якої вищевказаний об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля (реєстраційний номер 25138829) розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказана нежитлова будівля перебуває у приватній власності Талалаївського районного споживчого товариства (код 01775200). Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності від 22.10.2008 НОМЕР_6, видане Липівською сільською радою. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності: 22.10.2008 (а.с. 62).

З пояснень представника позивача вбачається, що у зв'язку з укладанням додаткової угоди про зміни та доповнення до договору оперативної оренди об'єкта нерухомості від 01.05.2016, якою викладено в новій редакції п. 1.1 договору з зазначенням адреси орендованого майна АДРЕСА_1 (а.с. 134), позивач звернувся до ГУДФС у Чернігівській області із заявою про внесення змін до ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, яку з 14.11.2016 переоформлено (а.с. 126).

До того ж, з пояснень позивача та матеріалів спари вбачається, що постановою Талалаївскього районного суду Чернігівської області від 07.12.2016 по справі 747/1091/16-п, яка набрала законної сили, встановлено, що кафе, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та частина магазину, що орендує ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, є одним і тим самим приміщенням (а.с. 136-137).

У відповідності до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Так, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Виходячи з аналізу вказаної норм, факт того, що кафе, в якому 21.10.2016 було проведено перевірку за адресою АДРЕСА_1 та частина магазину, що орендує ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, є одним і тим самим приміщенням, доказуванню не підлягає, є преюдиційними обставинами.

Разом з тим, вказаним судовим рішенням встановлено, що в діях позивача відсутній склад адміністративно правопорушення та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито.

Відповідно до ч. 33 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання (ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

За змістом статті 2 вказаного Закону внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання спирту, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), для фізичних осіб - суб'єктів господарювання - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, номера свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 року № 51, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 року за № 670/6958.

Згідно з п.4.3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, у разі зміни відомостей про заявника місця зберігання (найменування або місцезнаходження юридичної особи, прізвища або місця проживання фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності) або характеристик місця зберігання орган державної податкової служби, який вносив місце зберігання до Єдиного реєстру, на підставі заяви суб'єкта підприємницької діяльності протягом семи календарних днів уносить зміни до Єдиного реєстру та видає суб'єкту підприємницької діяльності довідку, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Головного управління ДФС у Чернігівській області із заявою про надання довідок про внесення місць зберігання алкогольних напоїв (тютюнових виробів) до Єдиного Державного реєстру місць зберігання, в якій просить надати довідки про внесення його місць зберігання алкогольних напоїв (тютюнових виробів) до Єдиного Державного реєстру місць зберігання, серед яких місце зберігання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 116), на підставі заяви про внесення місць зберігання алкогольних напоїв (тютюнових виробів) до Єдиного Державного реєстру місць зберігання від 10.02.2017 (а.с. 117).

Листом від 18.07.2017 Головне управління ДФС у Чернігівські області повідомило позивача, що суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного Державного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Положеннями ч.35 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.09.1995 № 481/95-ВР передбачено заборону зберігання алкогольних напоїв, у місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

Водночас ч. 39 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" містить застереження, що суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 грн.

Відтак, з огляду на те що, перевірка була проведена 21.10.2016, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення винесене 17.01.2017, у зв'язку із скасуванням податкового повідомлення - рішення від 02.11.2016, прийнятого за результатами акту перевірки від 21.10.2016, та той факт, що кафе, в якому 21.10.2016 було проведено перевірку працівниками фіскальної служби, із зазначенням його адреси АДРЕСА_1 та частина магазину, що орендує ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, за якою також було отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, є одним і тим самим приміщенням, а також, у позивача наявна переоформлена ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, враховуючи положення частини 39 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", суд приходить до висновку, що алкогольні напої виявлені податковим органом у кафе "Шоколад" зберігались у місці здійснення торгівлі позивача, з метою їх подальшої реалізації.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративно-господарського правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", та про задоволення вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2017 № .

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області про результати розгляду скарги від 06.02.2017 та рішення Державної фіскальної служби України результати розгляду скарги від 19.04.2017, суд прийшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до пунктів 56.1, 56.2, 56.3 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

У відповідності до пункту 4 розділу VIII Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 контролюючий орган залишає скаргу без розгляду повністю або частково у разі, якщо платником податків до контролюючого органу раніше було подано скаргу з цього самого питання.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2017 позивач в установлені строки звернувся до ГУ ДФС у Чернігівській області про оскарження податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до ФОП ОСОБА_1 в сумі 17000,00 грн, прийняте за результатами розгляду скарги від 10.01.2017 № 50/ФОП/25-01-10-01-05, але з таким питанням він вже звертався 09.11.2016 до ГУ ДФС у Чернігівській області та вказане питання було вирішено по суті рішенням ГУ ДФС у Чернігівській області про результати розгляду скарги від 10.01.2017.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Чернігівській області у відповідності до норм чинного законодавства правомірно залишило без розгляду скаргу позивача від 26.01.2017, а рішення про результати розгляду скарги ГУ ДФС у Чернігівській області від 06.02.2017 винесене на підставі, та в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому позовна вимога щодо скасування вказаного рішення задоволенню не підлягає.

Згідно з пунктом 56.3 статті 56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

У відповідності до пунктів 56.6, 56.7 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

У разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення ГУ ДФС України у Чернігівській області від 10.01.2016 № 50/ФОП/25-01-10-01-05, яким частково задоволено скаргу ФОП ОСОБА_1, надіслано 10.01.2017 поштою і згідно з поштовим повідомленням про вручення № 920 отримано платником 11.01.2017, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 113).

У зв'язку з тим, що скаргу позивача від 26.01.2017 залишено без розгляду у зв'язку із вирішенням питання про оскарження податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до ФОП ОСОБА_1 в сумі 17000,00 грн по суті у рішенні ГУ ДФС України у Чернігівській області від 10.01.2016 № 50/ФОП/25-01-10 - 01-05, суд дійшов висновку, що строк оскарження вказаного рішення позивачем пропущений.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ДФС України у відповідності до норм чинного законодавства правомірно залишило без розгляду скаргу позивача від 13.02.2017, а рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 19.04.2017 винесене на підставі, та в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому позовна вимога щодо скасування вказаного рішення також задоволенню не підлягає.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до 1.Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області 2. Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області 3. Державної фіскальної служби України в частині є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області від 17.01.2017 № .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_7) судові витрати у сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.) відповідно до задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Ю.О. Скалозуб

Судді: О.В. Кашпур

В.О. Непочатих