Справа № 819/1253/17
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1253/17

08 вересня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А. В. за участі секретаря судового засідання Ліщинської М.М., представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Вонятківської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернувся до суду із адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області (надалі - відповідача, ГУ ДФС в Тернопільській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 13.09.2016, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 300,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при проведенні перевірки ГУ ДФС в Тернопільській області в діяльності ФОП ОСОБА_3, встановлено, що найманий працівник останнього 29.08.2016 на складі порушив порядок проведення розрахунків за готівку та здійснив розрахункові операції за готівкові кошти на повну вартість покупки 200 грн. і 100 грн., не провівши їх через реєстратор розрахункових операцій та не роздрукував на РРО розрахунковий документ встановленої форми на вартість покупки скрапленого газу на суму 200 грн. та розливного палива на суму 100 грн. В подальшому фіскальним органом прийнято податкове повідомлення - рішення № № від 13.09.2016. Вважає дане рішення незаконним та протиправним, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав викладених у письмових запереченнях, додатково зазначила, що під час проведення перевірки позивача, в присутності якого проведено перевірку та яким акт перевірки підписано без зауважень, встановлено факт реалізації на АЗС за готівкові кошти 7 літрів дизельного палива на суму 100 грн. та 20 літрів газу пропан - бутан на суму 200 грн, без реєстрації платником акцизного податку, реалізацію здійснив працівник ОСОБА_5 тому вважає, що податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства України, просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області проведено позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо дотримання суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв.

За результатами проведеної перевірки Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області складено акт перевірки від 29.08.2016 встановлено порушення п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадського харчування та послуг» та ст.117.3 Податкового кодексу України, зокрема встановлено, що найманим працівником останнього 29.08.2016 р. на складі порушено порядок проведення розрахунків за готівку, а саме, розрахункові операції за готівкові кошти на повну вартість покупки 200 грн. і 100 грн., не проведено через реєстратор розрахункових операцій та розрахунковий документ встановленої форми - вартість покупки скрапленого газу на суму 200 грн. та розливного палива на суму 100 грн. - не роздруковано на РРО та не віддано особі, яка одержала товар (аркуш справи 13-14).

На підставі акта перевірки від 29.08.2016 Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.09.2016, яким ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції у розмірі 300,00 грн (аркуш справи 12).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. п. 14.1.212 п. 14.1. ст. 14 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Тому, суб'єкт господарської діяльності, який здійснюватиме будь-які операції, визначені п.п. 14.1.212 п. 14.1. ст. 14 Кодексу, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 Кодексу є платником акцизного податку.

Згідно з п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюють реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців, до початку здійснення реалізації пального.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 здійснює придбання паливно - мастильних матеріалів та зберігання їх на складах належних йому на праві приватної власності в смт.Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, вул. Подільська, 27 та 47. Метою купівлі та зберігання пального є забезпечення вказаним продуктом автомобілів, що використовуються при провадженні господарської діяльності для власних потреб здійснення - заправки власних транспортних засобів.

Аналізуючи наведені норми податкового законодавства та співставляючи їх із встановленими обставинами, суд приходить до висновку, що у випадку, коли придбане суб'єктом господарювання пальне використовується виключно для власних потреб, обов'язок реєструватися платником акцизного податку з реалізації пального згідно з п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 Кодексу не виникатиме, оскільки така операція не є реалізацією пального у розумінні абзацу другого п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Таким чином, у разі заправки суб'єктом господарювання виключно власних транспортних засобів із власних ємностей (у т.ч. через власні внутрішні АЗС, ПЗП і т.д.) пальним, розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі за яке не здійснюються, то такі операції не є об'єктом оподаткування акцизним податком з роздрібного продажу підакцизних товарів. Отже, у такому випадку, платник податків не вважається платником акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Така позиція узгоджується, також із висновками ДФС України відображені у листі № 13380/6/99-99-15-03-15 від 15.06.2016 р.

Згідно із п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі" від 06.07.1995 р. № 165/95-ВР (далі - Закон № 165/95) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продаж товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Суб'єкти господарювання зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно зі ст. 2 Закону № 165/95 розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (надану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

За таких обставин, реалізація пального через АЗС повинна здійснюватись із застосуванням спеціалізованих комп'ютерно-касових систем, які включені до Державною реєстру реєстраторів розрахункових операцій та відповідають Технічним вимогам до спеціалізованих контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, затвердженим протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27.06.2002 № 13, і забезпечують відпуск пального в єдиному циклі з друкуванням фіскального касового чеку.

Водночас, п. 6 ст. 9 Закону № 165/95 передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, якщо при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться ПК України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

В силу п. 12 ст. 9 Закону № 165/95, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо).

Отже, реєстратори розрахункових операцій можуть не застосовуватись лише при відпуску пального, яке знаходиться на відповідальному зберіганні, за умови, коли такий відпуск здійснюється з ємностей, спеціально призначених для зберігання та відпуску пального, в тому числі для власних потреб суб'єкта господарювання.

Судом встановлено, що згідно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основними видами діяльності є оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та маслюками, надання в оренду будівельних машин і устаткування, надання в оренду інших машин, устаткування та товарів н.в.і.у., надання інших допоміжних комерційних послуг, складське господарство, транспортне оброблення вантажів, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, надання в оренду вантажних автомобілів (аркуш справи 36).

Таким чином, суд приходить до висновку, вказаний суб'єкт господарювання не є особою, яка здійснює розрахункові операції та не застосовує реєстратори розрахункових операцій. Тобто, ФОП ОСОБА_3 використовуючи пальне для власних потреб, не зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального, а також не є особою, яка здійснює розрахункові операції.

29.08.2016 р. працівниками ГУ ДФС в Тернопільській області зафіксовано факт не проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідного документу що підтверджує виконання розрахункових операцій, а також видачу особі яка отримала товар розрахункового документа на повну суму проведеної операції.

Зокрема, в судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_5, який пояснив, що перебуваючи на складі, що знаходиться в АДРЕСА_1 самовільно привласнив паливно-мастильні матеріали, а саме 20 літрів скрапленого газу та 7 літрів дизельного палива без відома ФОП ОСОБА_3, шляхом їх продажу невідомим особам, з метою власного збагачення.

Таким чином, із матеріалів справи випливає, що реалізація товару зі складу здійснена не суб'єктом господарювання, а самовільно фізичною особою поза межами провадження господарської діяльності позивача.

Вищевказані обставини підтверджуються актом службового розслідування від 05.09.2016 р. за результатами якого комісією встановлено привласнення ОСОБА_5 паливно-мастильних матеріалів (аркуш Справи 15).

Постановою Тернопільського міскрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/10025/16-п від 21.10.2016, адміністративну справу про притягнення ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.08.2016 №150 закрито (аркуш справи 18-19).

Вищезазначеним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що немає порушень вимог п.п. 1, 2 ст.3 Закону України № 165/95-ВР, відтак, в силу ч. 1 ст. 72 КАС України не підлягає доказуванню та обставина, що у спірних правовідносинах з боку позивача відсутнє порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону № 165/95-ВР, відтак, вказаний адміністративний позов підлягає до задоволення, а податкове повідомлення - рішення № від 13.09.2016, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 300,00 грн. підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області № від 13 вересня 2017 року.

3. Повернути з державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 грн., сплачений згідно платіжного доручення №218 від 11 липня 2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 12 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.