Справа № 819/1182/17
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1182/17

05 вересня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А. В. за участі секретаря судового засідання Ліщинської М.М., представника позивача - ОСОБА_1, представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тегрос Інвест" до Тернопільської митниці ДФС про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тегрос Інвест» (надалі - позивач, ТзОВ «Тегрос Інвест») звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, Тернопільська митниця ДФС), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №40300006/2017/000009/2 від 23.05.2017 та №403000006/2017/000013/2 від 20.06.2017.

В обгрунування позовних вимог позивач вказує, що рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки позивачем подано відповідачу всі документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів. Зокрема представник позивача зазначив, що додані документи не містять розбіжностей, відсутні ознаки підробки, а також документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечили з підстав викладених у письмових заперечення на адміністративний позов. Зазначили, що позивачем не виконано вимоги митного органу, тобто не надано витребуваних митницею документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару. Вказує, що про виявлені розбіжності у поданих до митного оформлення документах, неможливо визначити митну вартість, яку позивачем заявлено у митних деклараціях, а саме: виявлено розбіжності в частині зазначення різних умов поставки, виявлено розбіжності щодо місця завантаження товару, позивачем не надано митниці документів щодо вартості товару понесених витрат на навантаження, вивантаження товару, повязаних з його транспортування, не було подано банківських платіжних документів та не було подано фінального замовлення. Оскільки додатково подані позивачем документи на підтвердження митної вартості товару не усунули розбіжності, які унеможливили визначення митної вартості за ціною договору, а тому рішення відповідача є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню. Представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Крім пояснень представників сторін, судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані представниками позивача та відповідача.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 22.05.2017 агентом з митного оформлення TOB «Віта-Едванс», з яким ТзОВ «Тегрос Інвест» укладено договір про надання послуг по декларуванню товарів, для проведення митного оформлення товару «Панелі, які складаються з двох стінок, виготовлених з гофрованого (ребристого) тонкого листа товщиною 0,5 мм, марка сталі S250GD, цинк Z100 з ізоляційним наповнювачем (пінополіуретаном) - металеві тришарові панелі з утеплювачем (сендвічпанелі)» подано Тернопільській митниці ДФС в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ40ДЕ, якій митницею присвоєно № UA403010/2017/001859 (далі - МД) (аркуш справи 41). Вказаний товар Позивачем ввезено на митну територію України на виконання контракту купівлі-продажу № 120 від 04.04.2017, укладеного з фірмою S.C. ISOPAN EST SRL, Румунія (аркуш справи 38-40).

Як випливає з графи 43 даної МД, митним брокером позивача митну вартість товару визначено за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Фактурну вартість товару заявлено в сумі 10918,62 EUR. Митну вартість товару визначено в сумі 331866,09 грн шляхом додавання до фактурної вартості товару витрат на транспортування (складову митної вартості) в розмірі 10000 грн. Вказана сума митної вартості товару в іноземній валюті становила 11257,85 EUR. Отже, митну вартість товару за одиницю Позивачем заявлено в розмірі 1,3493 EUR/кг.

Для підтвердження митної вартості було подано наступні документи: зовнішньоекономічний договір №120 від 04.04.2016, специфікація №1 від 19.05.2017, рахунок-фактора (інвойс) №2436 від 19.05.2017, пакувальний лист, міжнародна автомобільна накладна, сертифікат з перевезення EUR 1, довідка про транспортні витрати

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару за МД №UA403010/2017/001859 від 22.05.2017, за результатами проведеного аналізу та перевірки документів і відомостей, поданих Позивачем до митного оформлення, посадовою особою Тернопільської митниці ДФС встановлено наступне:

- в поданих товаросупровідних документах виявлено розбіжності в частині зазначення різних умов поставки, а саме: в п. 4 Специфікації до Контракту № 1 від 19.05.2017 зазначено FCA, а в рахунку-фактурі № 2436 від 19.05.2017 та пакувальному листі № 21/0/1855 від 19.05.2017-EXW;

- виявлено розбіжність щодо місця завантаження товару, а саме: в п. 4 Специфікації до Контракту № 1 від 19.05.2017 зазначено Popesti Leordeni, завод ISOPAN, тоді-як в рахунку про транспортні витрати від 19.05.2017 № 45 вказано, що автопослуги надавались за маршрутом: м. Бухарест (Румунія) - п/п Порубне;

- не було подано банківських платіжних документів відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 МК України, якою визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо рахунок сплачено, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- не було подано фінального замовлення (ордеру), передбаченого ст. 2 контракту купівлі-продажу № 120 від 04.04.2017.

22.05.2017 посадовою особою митниці розпочато процедуру консультацій та у відповідності до положень ч.3 ст. 53 МК України за допомогою АСМО «Інспектор» надіслано Позивачу повідомлення в електронній формі з проханням надати додаткові документи, що підтверджують заявлену ним митну вартість товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів (аркуш справи 56).

На вказане повідомлення посадової особи митним брокером Позивача надано митниці передоплату за товар - 3 платіжні доручення № 39 від 07.04.2017, № 41 від 26.04.2017, № 42 від 17.05.2017 і 2 фінальні замовлення (ордера) № 715 від 04.04.2017 та № 886 від 06.04.2017, а також копію митної декларації країни відправлення.

23.05.2017 митний брокер позивача листом повідомив митниці про відсутність у нього додаткових відомостей і документів.

23.05.2017 посадовою особою Тернопільської митниці ДФС прийнято рішення про неможливість визнання вартості за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, відповідно до положень ст. 58 МК України.

Посадовою особою Тернопільської митниці ДФС митну вартість товару, заявленого Позивачем за МД №UА403010/2017/001859, визначено за другорядним методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні 1,7197 ЕUR/кг та 23.05.2017 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2017/000009/2 (аркуш справи 42).

23.05.2017 в митному оформленні за МД №UА403010/2017/001859 Позивачу відмовлено та надано Картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА403010/2017/00032.

Із врахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2017/000009/2, Позивачем 23.05.2017 подано для проведення митного оформлення товару МД, якій митницею присвоєно №UA403010/2017/001890, згідно із якою того ж дня Тернопільською митницею ДФС здійснено митне оформлення товару у відповідності до положень ч. 7 ст. 55 МК України шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Товар випущено у вільний обіг за МД № UA403010/2017/001890 від 23.05.2017. Різниця у сумі митних платежів по вказаній МД становить 18317,28 грн.

Позивач листом від 06.06.2017 № 125/17 для підтвердження заявленої ним митної вартості товару надав митниці додаткові документи та просив переглянути Рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2017/000009/2 і провести митне оформлення товарів за фактурною вартістю, вказаною в інвойсах. За результатами розгляду наданих документів, Тернопільською митницею ДФС встановлено наступне:

- за ордерами № 715 від 04.04.2017 та № 886 від 06.04.2017 загальна сума передоплати за товар складає 27330,15 EUR. Відповідно до наданих платіжних доручень № 39 від 07.04.2017, № 41 від 26.04.2017 та № 42 від 17.05.2017 оплачено 21457,05 EUR;

- всупереч ч. 2 ст. 53 МК України в даних платіжних дорученнях наявні посилання лише на Контракт, що не дає можливості стверджувати, що вони стосуються оцінюваного товару, замовленого за ордерами № 715 та № 886. Тобто, вказані платіжні доручення не містять реквізитів, необхідних для однозначної ідентифікації ввезеного товару;

- згідно із ордером № 715 від 04.04.2017 та роз'ясненнями щодо оплати товару від 06.06.2017, товар «Панелі Isofrigo 1155 120mm» замовлено в кількості 411,989 м.кв. Відповідно до п. 1 Специфікації до Контракту від 19.05.2017 № 1, інвойсу №2436 від 19.05.2017 та МД № UA403010/2017/001859 даний товар ввезено та задекларовано в кількості 419,958 м.кв.;

- Popesti Leordeni є містом в Румунії та знаходиться в 9 (12) км від м. Бухарест, тому не може являтись об'їзною дорогою м. Бухарест.

Враховуючи викладене, Тернопільською митницею ДФС листом від 13.06.2017 вказано Позивачу на відсутність достатніх підстав для перегляду Рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2017/000009/2 та визнанні заявленої ним митної вартості товару із врахуванням додаткових документів (аркуш справи 12-13).

19.06.2017 агентом з митного оформлення TOB «Віта-Едванс», з яким Позивачем укладено договір про надання послуг по декларуванню товарів, для проведення митного оформлення товару «Панелі, які складаються з двох стінок, виготовлених з гофрованого (ребристого) тонкого листа - металеві тришарові панелі з утеплювачем (сендвічпанелі)» подано Тернопільській митниці ДФС в електронному вигляді МД типу ІМ40ДЕ, якій митницею присвоєно № UA403010/2017/002497 (аркуш справи 63). Вказаний товар Позивачем ввезено на митну територію України на виконання контракту купівлі-продажу №120 від 04.04.2017, укладеного з фірмою S.C. ISOPAN EST SRL, Румунія.

Як видно з графи 43 даної МД, митним брокером Позивача митну вартість товару визначено за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Фактурну вартість товару заявлено в сумі 10196,56 EUR (графа 22 МД). Митну вартість товару визначено в сумі 306298,33 грн. (графа 12 МД) шляхом додавання до фактурної вартості товару витрат на транспортування (складову митної вартості) в розмірі 10000 грн. Вказана сума митної вартості товару в іноземній валюті становила 10540,69 EUR. Отже, митну вартість товару за одиницю Позивачем заявлено в розмірі 1,3672 EUR/кг.

Під час здійснення митного контролю за МД № UA403010/2017/002497, посадовою особою митниці вчинено дії щодо аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, здійснено аналіз та перевірку документів і відомостей, поданих Позивачем до митного оформлення, за результатами проведення яких встановлено наступне:

- згідно із Правилами використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010 умови поставки FCA обумовлюють завершення зобов'язань продавця після передачі товару перевізникові в зазначеному місці. Слід зазначити, що вибір місця постачання вплине на зобов'язання по завантаженню і розвантаженню товару на даному місці. Якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо ж постачання здійснюється в іншому місці, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. До обов'язків покупця входить оплата, у разі необхідності, доставки основному перевізнику, страхування перевезення, завантаження на основний транспорт та оплата основного транспорту, тобто покупець, в даному випадку Позивач, зобов'язаний укласти договір перевезення товару за власний рахунок та нести всі витрати і ризики у зв'язку з його перевезенням. В рахунку про транспортні витрати № 57 від 14.06.2017 наявні відомості лише про вартість перевезення основним транспортом. Даний рахунок виданий ФО-П ОСОБА_4, тоді-як в графах 16 та 23 CMR № б/н зазначено іншого перевізника - IVANUSA ОСОБА_5 відсутність калькуляції витрат, неможливо прослідкувати оплату за навантаження товару на транспортний засіб. Договори на здійснення перевезення товару Позивачем до митного оформлення не подавались;

- ст.3 контракту купівлі-продажу № 120 від 04.04.2017 передбачено передоплату товару, а саме: 30 % від загальної вартості замовлення в якості авансу, оплачуються покупцем протягом 5 робочих днів після підписання фінального ордера, та решта 70 % - протягом 1 тижня перед відвантаженням товару. Також, п. 3.7. даної ст. контракту обумовлено право покупця на здійснення 100 % передоплати товару. Як видно з поданих декларантом документів про оплату товару, в них наявні розбіжності щодо сум до оплати, що зазначені в ордері № 715, від 04.04.2017, Інвойсі № 2922 від 14.06.2017, Специфікації до Контракту № 2 від 14.06.2017 і платіжному дорученні № 45 від 08.06.2017. Дане суперечить умовам та порядку оплати товару, які визначені вказаним контрактом купівлі-продажу. Окрім цього, в графі 70 платіжного доручення наявні відомості лише про контракт, без зазначення інформації про документ, на підставі якого здійснено платіж, що не дає можливості стверджувати, що воно стосується оцінюваного товару;

- в інвойсі № 2922 від 14.06.2017 зазначена вартість товару в сумі 10196,56 Євро, в той же час в поданих на вимогу митного органу відповідно до ст. 53 МК України бухгалтерських документах (оборотно-сальдова відомість по рахунку 3712 та картка рахунку 3712) зазначено суму до списання 10918,62 Євро, що також не підтверджує оплату товару саме в тій сумі, що зазначена в інвойсі.

19.06.2017 відповідно до положень ч.3 ст. 53 МК України, посадовою особою митниці розпочато процедуру консультацій та за допомогою АСМО «Інспектор» надіслано митному брокеру Позивача повідомлення в електронній формі з проханням надати додаткові документи, що підтверджують заявлену ним митну вартість товару (аркуш справи 64).

На вищевказане повідомлення 19.06.2017 митним брокером Позивача надано митниці передоплату за товар (платіжні вручення №№ 39, 41, 42,45, оборотно-сальдову відомість по рахунку 3712 та картку рахунку 3712), лист продавця товару про неможливість надання прайс-листа на товар, ордер № 715, технічний опис товару і копію митної декларації країни відправлення.

Також, листом від 19.06.2017 митний брокер Позивача надав митниці відповідь про відсутність у нього додаткових відомостей і документів.

20.06.2017 посадовою особою Тернопільської митниці ДФС прийнято рішення про неможливість визнання вартості за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, відповідно до положень ст. 58 МК України.

Рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2017/000009/2 від 23.05.2017, посадовою особою Тернопільської митниці ДФС митну вартість товару, заявленого Позивачем за МД № UA403010/2017/002497, визначено за другорядним методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні 1,6231 EUR/кг та 20.06.2017 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/3/2 (аркуш справи 11).

20.06.2017 в митному оформленні за МД № UA403010/2017/002497 Позивачу відмовлено та надано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403010/2017/00045.

Із врахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2017/000013/2, Позивачем 20.06.2017 подано для проведення митного оформлення товару МД, якій митницею присвоєно № UA403010/2017/002540, згідно із якою того ж дня Тернопільською митницею ДФС здійснено митне оформлення товару у відповідності до положень ч. 7 ст. 55 МК України шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Товар випущено у вільний обіг за МД № UA403010/2017/002540 від 20.06.2017. Різниця у сумі митних платежів по вказаній МД становить 11505,04 грн.

Не погоджуючись з рішеннями про коригування митної вартості позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Митним Кодексом України (із змінами і доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ст. 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 53 цього Кодексу, у випадках, передбачених цим же Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій же статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно з ст. 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього ж Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

- у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього ж Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ст. 55 Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього ж Кодексу.

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд погоджується з позицією митного органу щодо неправильності визначення позивачем митної вартості за основним методом, виходячи з наступного.

Як випливає із матеріалів справи, ст. 2 контракту купівлі-продажу № 120 від 04.04.2017 передбачено, що продавець зобов'язується продати, а покупець купити товар, у відповідності з фінальним замовленням (ордером), в якому будуть погоджені та затверджені асортимент, кількість та ціна товару. Покупець зобов'язаний заплатити ціну за вказаний в замовленні товар. Ціна товару буде вказана в Євро і детально викладена у фінальному замовленні (ордері).

Ст. 3 даного контракту визначено умови оплати товару, а саме:

- 30 % від загальної вартості замовлення в якості авансу, оплачуються покупцем протягом 5 робочих днів після підписання фінального ордера. В тому випадку якщо покупець не здійснить авансовий платіж у вищевказаний строк, договір буде негайно припинено, без будь-якого попередження і без втручання суду;

- решта 70 % від загальної вартості замовлення будуть оплачені покупцем протягом 1 тижня перед відвантаженням товару. В тому випадку якщо покупець не здійснить платіж у відповідності з умовами контракту, він повинен буде оплатити продавцю комісію за прострочку в розмірі 0,2 % від невиплаченої суми за кожен прострочений день. В тому, випадку якщо покупець не здійснить другий платіж в розмірі 70 % від ціни, контракт буде припинено негайно. Оплачені 30 % від ціни запишуться у продавця в якості компенсації шкоди (аркуш справи 38-40).

22.05.2017 на письмову вимогу (повідомлення в електронній формі) посадової особи митниці до МД №UА403010/2017/001859 митним брокером Позивача надано додаткові документи, що стосуються передоплати за товар, а саме: платіжні доручення № 39 від 07.04.2017, № 41 від 26.04.2017, № 42 від 17.05.2017 та фінальні замовлення (ордера) № 715 від 04.04.2017 і № 886 від 06.04.2017.

Судом встановлено, що із 3 платіжних доручень та 2 фінальних замовлень (ордерів) лише в першому дорученні №39 від 07.04.2017 сума до оплати 7457,05 євро та дата оплати товару відповідають сумі, зазначеній в ордері №715 від 04.04.2017 (аванс 30%) та періоду (строку) здійснення платежу, визначеному контрактом.

Дати оплати товару суперечать контракту в 3 випадках.

Також, в супереч контракту, яким передбачено 100 % передоплату товару, на час проведення митного оформлення товару за МД №UA403010/2017/001859 від 22.05.2017, не весь товар був оплачений (70% за ордером №715 та №886 складає 27330,15 євро, а відповідно до платіжних доручень №39 та №41,42 позивачем оплачено 21457,05 євро.

Щодо оплати товару за митною декларацією №UA403010/2017/002497, судом встановлено, що лише в 1 платіжному дорученні № 39 від 07.04.2017 сума до оплати 7457,05 євро та дата оплати товару відповідають сумі, зазначеній в ордері № 715 від 04.04.2017 (аванс 30 %), та періоду (строку) здійснення платежу, визначеному контрактом. Дати оплати товару суперечать контракту у 2 випадках.

Також, як виплаває із платіжних доручень та фінальних замовлень (ордерів), в них також наявні розбіжності, а саме: суми до оплати, що зазначені в ордерах не відповідають сумам, вказаним у платіжних дорученнях, що суперечить умовам та порядку оплати товару, які визначені контрактом купівлі-продажу. Окрім цього, в графі 70 платіжних доручень «Призначення платежу» наявні відомості лише про контракт, без зазначення інформації про документ, на підставі якого здійснено платіж, що не дає можливості стверджувати, що вони стосуються оцінюваного товару, а також не дає можливості ідентифікувати їх з тією чи іншою поставкою товару.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 53 МК України документи, що подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару, мають містити реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. З цією вимогою узгоджуються положення пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216, у якому визначено, що в платіжному дорученні платник повинен заповнити реквізит "Призначення платежу" в іноземній валюті таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті. Це означає, що платник має надати реквізити як зовнішньоекономічного договору (контракту), так і рахунку-фактури (інвойсу), згідно з якими проводиться оплата товару, або іншого документу, на підставі яких здійснюється перерахування коштів контрагенту. Саме ці документи і дозволяють ідентифікувати платіжне - доручення з поставкою оцінюваного товару. Ідентифікація платіжного доручення з певною поставкою товару може бути здійснена також шляхом посилання на специфікацію до договору, на основі якої було поставлено відповідний товар. Без ідентифікації на основі посилання на такі документи платіжне доручення як доказ не може вважатися достатнім для доведення митної вартості певної партії товару. Так само платіжне доручення не є достатнім доказом митної вартості певної поставки товару в разі зазначення у ньому лише зовнішньоекономічного договору, на основі якого здійснена поставка певного товару.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. В свою чергу, згідно із ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Щодо посилання позивача на інвойси № 1495 від 05.04.2017, № 1763 від 19.04.2017, № 1923 від 26.04.2017 та № 2317 від 12.05.2017 суд зазначає, що дані інвойси не подавались до митного контролю та оформлення митниці ДФС, що підтверджується відсутністю відтисків особистого митного забезпечення посадових осіб митниці на цих документах. Також, оплата товару на підставі інвойсів не передбачена контрактом купівлі-продажу. Окрім цього, в даних інвойсах наявні ті ж самі відомості про суми до оплати, які зазначені і в ордерах. Також, сума до оплати в розмірі 70 % в них не розділена на частини, а вказана одним платежем.

Згідно з вимогами частин 2, 3 і 9 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (основний метод) не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. При визначенні митної вартості за основним методом розрахунки робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Враховуючи викладене, на підставі поданих Позивачем до митного оформлення документів, визнати заявлену ним митну вартість за основним методом, було неможливо.

Також, в судовому засіданні представник Позивача вказав на те, що під час коригування митної вартості товару Isocop 5 40mm посадовою особою митниці не враховано того, що даний товар в порівнянні з товаром Isocop 5 100mm, митне оформлення якого проведено за МД № UA40S150/2017/004359, має різну вагу в кг.

Як випливає із Рішення про коригування митної вартості товарів від 23.05.2017 № UА403000/2017/000009/2, митну вартість товару, заявленого Позивачем за МД № UA403010/2017/001859, визначено за другорядним методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. При її розрахунку враховано інформацію про вартість подібного (аналогічного) товару, митне оформлення якого вже здійснено: товар Isocop 5 за МД № UA408150/9 від 10.05.2017 за ціною 21,15 Євро за м2, товар Isofrigo 1155 за МД № UA408150/2017/003640 від 27.04.2017 за ціною 23,44 Євро за м2. Із врахуванням транспортних витрат, понесених Позивачем, які становлять 10000 грн., митна вартість товару Isocop 5 і Isofrigo 1155 становить 1,7197 EUR/кг.

Розрахунок проведено наступним чином.

За МД № UA403010/2017/001S59 товар Isocop 5 40mm задекларовано в кількості 196,950 м2, Isoingo 1155 120тт- 419,95% м2.

21,15 Євро/м2 (ціна подібного товару за МД № UA40% 150/2017/004359) х 196,950 м2 = 4165,49 Євро

23,44 Євро/м2 (ціна подібного товару за МД № VA40S150/0) х 419,958 м2 = 9843,82 Євро

4165,49 + 9843,82 = 14009,31 Євро (загальна ціна товару)

14009,31 Євро + 10000 грн. транспортних витрат (по курсу валюти 29,478642 - 339,23 Євро) = 14348,54 Євро (загальна митна вартість товару).

14348,54 Євро : 8343,73 кг (вага нетто) = 1,7197 Євро/кг - митна вартість товару за

одиницю.

Отже, як видно з Рішення про коригування митної вартості товарів та вищенаведеного розрахунку, при визначенні митної вартості товару, задекларованого Позивачем за МД № UA403010/2017/001859, посадовою особою митниці враховувалась вартість (ціна) товару за м2, а не за кг, тому різна вага товару в кг не вплинула на рівень митної вартості товару, поданого Позивачем до митного оформлення.

Як випливає із матеріалів справи, окрім роз'яснень щодо оплати товару, оформлених листами, довідками та підписаними директором Позивача, інших документів, які б підтверджували оплату товару частинами та саме в тій сумі, що вказує Позивач, позивачем не надано та судом не здобуто.

Враховуючи викладене, суд вважає, що додатково надані Позивачем платіжні доручення та фінальні замовлення (ордера) не можуть вважатись достатніми та належними доказами правильності визначення Позивачем митної вартості товару, не були взяті до уваги, так-як містили розбіжності та не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Щодо розбіжностей в частині зазначення різних умов поставки та розбіжності місця завантаження товару, суд зазначає наступне.

Як випливає із матеріалів справи, та наданими поясненнями представника позивача, умова EXW в рахунку-фактурі від 19.05.2017р. №2436, пакувальному листі від 19.05.2017р. №21/0/1855, ордерах №715 від 04.04.2017р. та №886 від 06.04.2017р. зазначена помилково. Товар відвантажується на умовах FCA Popesti Leordeni, що передбачено п. 4.1. контракту №120 від 04.04.2017р. та додатково підтверджено фірмою S.C. ISOPAN EST SRL в довідці №1463 від 30.05.2017р. Також, при імпорті товару згідно МДUA403010/2017/002497 від 19.06.2017р. фірмою S.C. ISOPAN EST SRL в інвойсі №2922 та пакувальному листі № 21/0/2204 зазначено правильні умови поставки, а саме FCA Popesti Leordeni.

Також, судом встановлено, що позивачем при імпорті товарів згідно МД UA403010/2017/002497 від 19.06.2017р. в товарно-транспортній накладній, рахунку №57 від 14.06.2017р. та акті №57 від 20.06.2017р. зазначено місце завантаження саме м. Popesti Leordeni, а авто послуги надавались за маршрутом: м. Бухарест (Румунія) п/п Порубне. При імпорті товарів згідно МД UA403010/2017/001859 від 22.05.2017р. в товарно-транспортній накладній, рахунку №45 від 19.05.2017р. та акті №45 від 20.06.2017р. зазначено місце завантаження м. Бухарест. Суд зазначає, що вартість послуг така ж як і при завантаженні в м. Popesti Leordeni, яка безпосередньо не вплине на витрати щодо навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог позивачем в частині визнання протиправним і скасування спірного рішення про визначення митної вартості з врахуванням вищевказаних обставин, оскільки позивачем не спростовано факту наявності розбіжностей у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, в тому числі відомостей щодо ціни, що фактично підлягає сплаті за ці товари. Обґрунтування позивачем, що наведена суперечність не є суперечністю, а є неправильне застосування митним органом норм Інкотермс 2010 і нерозуміння відмінностей між різними умовами поставки, також не спростовує факту вищевказаних розбіжностей в документах наданих позивачем до митного оформлення.

Позивач або уповноважена ним особа на письмову вимогу відповідача зобов'язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. Факт ненадання всіх документів на вимогу відповідача, позивачем також не спростовано, відповідно відповідач правомірно прийняв спірне рішення про коригування митної вартості.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам позивач не надав суду належних, необхідних та достатніх доказів щодо неправомірності прийнятих відповідачем рішень. Натомість відповідачем належно, з врахуванням положень законодавства України, обґрунтовано правомірність дій при прийнятті оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними і скасування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості задоволенню не підлягають.

На підставі ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, судові витрати здійснені позивачем не підлягають до компенсації.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Тегрос Інвест" до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №403000006/2017/000009/2 від 23.05.2017 та №403000006/2017/000013/2 від 20.06.2017, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 08 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.