Справа № 678/520/17
Суддя: Ходоровський І. Б.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 678/520/17
Провадження № 2-а-678-28/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря Козка Л.М.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про зміну постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З позовної заяви вбачається, що 22 квітня 2017 року постановою поліцейського Летичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - Летичівський ВП ГУНП в Хмельницькій області) Яцишина В.А., серія ПС2 №053738 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 22 квітня 2017 року керував автомобілем, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Постанову позивач отримав листом 05 травня 2017 року, тому вважає, що з поважних причин пропустив строк оскарження її в суді.

Позивач вважає, що при розгляді справи не було враховано в повній мірі обставини вчинення правопорушення, а саме, що ніде не працює, на утриманні перебуває неповнолітній син.

Разом з тим свою вину визнає, щиро кається, перевірку технічного стану транспортного засобу здійснював 08 квітня 2015 року, термін якого закінчувався 08 квітня 2017 року, через фінансові труднощі вчасно таку перевірку автомобіль не пройшов, проте вже 24 квітня 2017 року було здійснено перевірку транспортного засобу про що видано відповідний протокол, тому просить обмежитись відносно нього усним зауваженням адже правила дорожнього руху порушив не навмисне.

Вважає, що стягнення штрафу в подвійному розмірі є неправомірним, оскільки санкція ч. 3 ст. 121 КУпАП не передбачає стягнення в сумі 680 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно поданого заперечення просить у задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувана постанова є законною та винесена у відповідності до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух». При цьому посилається на те, що позивач ОСОБА_3 був зупинений близько 07 год. 10 хв. 22 квітня 2017 року при русі автомобілем «Mercedes Benz 208D Sprinter», який є вантажним з типом кузова фургон малотоннажний. Позивач надав для огляду прострочений протокол про проходження транспортним засобом обов'язкового технічного контролю, що діє з 08 квітня 2015 року по 08 квітня 2017 року, а діючий станом на 22 квітня 2017 року протокол технічного контролю не надав. У зв'язку з цим позивачу роз'яснено його права і обов'язки та складено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Посилання позивача в позові на обставини, що пом'якшують відповідальність, не є такими, оскаржувану постанову на місці її складення позивач відмовився отримувати. Визначення подвійного розміру штрафу є вимогою КУпАП.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Нормами ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У п. 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 4 розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Тобто, складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП не є обов'язковим.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00215-00521-15 від 08 квітня 2015 року автомобіль Mercedes-Benz, 208D Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, дата державної реєстрації 30 серпня 2012 року, визнано технічно справним, дата чергового проходження обов'язкового технічного контролю - не пізніше 08 квітня 2017 року.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №053738 від 22 квітня 2017 року, складеної поліцейським Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Яцишиним В.А., ОСОБА_1 керував о 07 год. 10 хв. 22 квітня 2017 року по вул. Соборна в смт. Летичів автомобілем «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_2, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби постановлено стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 680 грн.

Від підпису в отримані копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 відмовився.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00634-00772-17 від 24 квітня 2017 року автомобіль Mercedes-Benz, 208D Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, дата державної реєстрації 30 серпня 2012 року, визнано технічно справним, дата чергового проходження обов'язкового технічного контролю не пізніше 24 квітня 2019 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, автомобіль Mercedes-Benz, 208D Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по типу є фургон малотоннажний-В, повна маса 2800 кг, маса без навантаження 1933 кг, зареєстрований 30 серпня 2012 року, ОСОБА_1 є його власником.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У п. 31 ПДР України встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

В п.п. «б» п. 31.3 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

У абз. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов'язковому технічному контролю, на такий контроль.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно ч. 2 цієї статті обов'язковому технічному контролю не підлягають, зокрема:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

У ч. 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Згідно ч. 9 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» на кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України (ч. 4 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух»).

На виконання вимог ч. 4 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» Кабінет Міністрів України постановою від 30 січня 2012 року № 137 затвердив Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів.

У п. 3 вказаного Порядку передбачено, що періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

За вимогою власника обов'язковий технічний контроль транспортного засобу, який зареєстрований в установленому порядку, але не підлягає обов'язковому технічному контролю, проводять за процедурою, визначеною цим Порядком.

Згідно п. 1.10 ПДР України вантажним автомобілем є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев'яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Згідно п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою №340 Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії. До категорія В належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Із аналізу вказаних нормативно-правових актів можна дійти висновку, що вантажним автомобілем може бути автомобіль масою і до 3,5 тонн, який конструктивно призначений для перевезення вантажів.

Як вбачається із наданих представником поліції заперечень у реєстраційній картці МВС України на транспортний засіб Mercedes-Benz, 208D Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зазначено, що автомобіль, яким керував позивач ОСОБА_1, є вантажним з типом кузова фургоном малотоннажний.

Та обставина, що автомобіль є вантажним, позивачем ОСОБА_4 не оспорюється.

Отже, в названій справі має місце той факт, що позивач ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz, який має менше 3,5 тонн, однак по типу є вантажним, а тому підлягає проведенню обов'язкового технічного контролю.

Надані суду копії протоколів проведення обов'язкового технічного контролю транспортного засобу також підтверджують ту обставину, що транспортний засіб, яким керував позивач, підлягає обов'язковому технічному контролю.

Таким чином, приймаючи оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем вірно оцінено наявні докази, повно і об'єктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це передбачено ст. 252 КУпАП, адже у позивача на час проведення перевірки документів був відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу відповідно до Порядку, тому висновок відповідача про керування позивача транспортним засобом, що своєчасно не пройшов технічного огляду, є правомірним.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення була постановлена у відповідності до вимог КУпАП.

Із супровідного листа Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області вбачається, що ОСОБА_1 копію постанови направлено 26 квітня 2017 року.

Відповідачем не ставиться під сумнів, що позивач отримав копію оскаржуваного рішення 05 травня 2017 року, тому суд вважає, що строк оскарження пропущено з поважних причин.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що збитків від правопорушення не наступило, з матеріалів справи не вбачається, що позивач раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, через 2 дні після винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення пройшов обов'язковий технічний контроль транспортного засобу, тому суд вважає за можливе оспорювану постанову змінити, визнати вчинене правопорушення малозначним і звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням із закриттям провадження.

Керуючись ст.ст. 158-163, 171-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №053738 від 22 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень - змінити.

ОСОБА_1 вважати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та за малозначністю вчиненого правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через Летичівський районний суд Хмельницької області апеляційної скарги.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.Б. Ходоровський