Справа № 114/09/2070
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2009-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2009 р. № 2а- 114/09/2070

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого- судді- ОСОБА_1

при секретарі- Воронковій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківськоїобласті, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до належного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та просить зобовязати останнього зробити йому перерахунок пенсії за період з 2006-2008 рр., встановивши його індивідуальний коефіцієнта заробітної плати 4,02439 та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі недораховану суму пенсії за 2006-2008 рр. в розмірі 7111,26 грн. та зобовязати відповідача на основі уточненої довідки про заробітну плату від 19.03.2009р. № 391 провести визначення індивідуального коефіцієнту заробітної плати, та зробити перерахунок розміру пенсії станом на 14.01.2005р., 01.03.01.06р., 01.09.2007р., 01.01.2008р., 01.10.2008р. та 01.01.2009р. із використанням коефіцієнтів законодавчого підвищення пенсії в зазначені періоди, зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату частини грошових доходів у зв'язку з бездіяльністю і неналежним виконанням УПФУ своїх обов'язків, починаючи з березня 2005р. і до моменту виплати йому недоплачених сум пенсії згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159 (із змінами від 09.08.2001 р. та від 31.03.2003 р.), обґрунтовуючи це наступним.

14.01.2005 року йому була призначена пенсія за віком, виходячи із довідки про заробітну плату за період з 01 листопада 1991 року по 31 жовтня 1996 року. При цьому був визначений його індивідуальний коефіцієнт заробітної плати на підставі п.2 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»в розмірі 3,44427.

В січні 2005 року до пункту 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" внесені зміни, в звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005р № 306, якою був встановлений спеціальний порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що в період до 01 липня 1998р. отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема тим, що працювали в сільському господарстві, який суттєво відрізнявся від загальних норм пенсійного законодавства. Він передбачав подання довідки про заробітну плату за спеціальною формою та додання до заяви про перерахунок пенсії документів, що підтверджували виплату особі заробітної плати за результатами роботи.

Так протягом 1991-1996рр., які були взяті для обчислення розміру пенсії, він, крім щомісячних авансових виплат заробітної плати, отримував доплати, премії і винагороди за результатами роботи радгоспу-комбінату, де він працював, за періоди, що перевищували календарний місяць, які відповідно до п. 8 затвердженого постановою Кабміну МУ № 306 Порядку повинні розподілятись між конкретними місяцями періодів, за здійснювалися розрахунки.

В довідці про заробітну плату за період з 01 листопада 1991р. по 31 жовтня 1996р. до заробітної плати за окремі місяці були включені не тільки поточні (авансові) виплати, а й доплати по розрахунках, які були здійснені відповідно до положення про оплату праці за результатами роботи підприємства за періоди, що перевищували календарний місяць (рік, півріччя, квартал тощо).

Виходячи з цього, він 11.09.2008р. звернувся з відповідною заявою до УПФУ в Чугуївському районі, від якого він отримав відповідь, де йому було відмовлено в такому перерахунку. З чим він не погоджується, оскільки оплата праці в сільському господарстві за кінцевий результат полягає в виплаті працівникам щомісячно авансу та проведення кінцевого розрахунку за результатами роботи розрахункового періоду. В 1991р. Держагропромом і Міністерством праці республіки було рекомендовано встановлювати розмір авансу для керівників і спеціалістів господарств у межах діючих посадових окладів, а для високоорганізованих і стабільно працюючих підприємств, які були аналогами нашого підприємства (радгосп-комбінат "Калитянський"), визнавалося можливим здійснювати авансування в розмірі 140% посадових окладів з надбавками про перерахунок пенсії документів, що підтверджували виплату особі заробітної плати за результатами роботи. Пунктом 8 даного Порядку було встановлено, що заробітна плата, яка підлягає до зарахування до суми заробітної плати для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати, виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи, тобто шляхом її розподілу між конкретними місяцями, що входять до періоду, за який здійснюється розрахунок. Відповідно до абзацу другого пункту 2 ст. 41 Закону обмеження максимальної заробітної плати для обчислення пенсії має здійснюватися в разі, якщо заробітна плата особи перевищує 5,6 середньої заробітної плати в Україні у розрахунку на кожний місяць виконання роботи, тобто при розрахунках за результатами роботи за 3 місяці сума індивідуальних коефіцієнтів заробітної плати не повинна перевищувати 16,8, за рік 67,2 і таке інше.

Але з вини відповідача, із-за не належного виконання ним своїх функцій, не проведення необхідної інформаційно-роз'яснювальної роботи серед населення з питань пенсійного законодавства, як це передбачено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. № 264-р, дані доповнення до нормативної бази та порядок їх застосування не були доведені до працівників сільського господарства, бухгалтерів і фахівців з кадрових питань сільськогосподарських підприємств жодним із передбачених розпорядженням і доступним для пенсіонерів способом. Відтак і подання необхідних додаткових довідок і матеріалів для передбаченого зазначеним порядком перерахунку пенсії ніким не проводилося, що призвело до отримання, в тому числі і ним, заниженого розміру пенсії на протязі 2005-2008р.р. Загальна сума недорахованої йому із-за цього пенсії склала в 2005р. - 1540,45 грн., в 2006р. - 1693,84 грн., в 2007р. -1916,81 грн., в 2008р. - 3500,61 грн.

Специфічні особливості сільськогосподарського виробництва супроводжуються і значними відмінностями в формах організації та оплати праці в даній галузі, в порівнянні з іншими галузями економіки країни. Надходження продукції від рослинництва і тваринництва та коштів від її реалізації, як правило, є нерівномірними по періодам, а тому здійснювати щомісячні остаточні розрахунки з працівниками, в тому числі і з керівними працівниками і спеціалістами, в сільському господарстві не видається можливим.

Відповідно до нормативно-правових актів з оплати праці тих часів, методичних розробок Держагропрому УСРС і Міністерства праці, положення про оплату праці працівників радгоспу-комбінату, оплата праці керівних працівників і спеціалістів проводилася за кінцеві результати роботи підприємства і складалися з оплати за продукцію в поєднанні з преміюванням за визначені нормативно-правовими актами конкретні показники ефективності виробництва. Складовою частиною розрахунку за кінцеві результати була також виплата винагород, які залежали від виконання плану виробництва продукції та зниження сумарних витрат і витрат на одиницю продукції. Пунктом 1,3 положення про оплату праці працівників радгоспу-комбінату передбачався розрахунок за продукцію з керівними працівниками, спеціалістами і службовцями підприємства щоквартально, або наростаючим підсумком з початку року. Сума доплати за продукцію в розрахунок на одного працівника граничними розмірами не обмежувалась.

Так, відповідачем безпідставно не прийнятий до уваги факт отримання ним заробітної плати за результати роботи підприємства загалом.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 проти позову заперечує, посилаючись на слідуюче.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чугуївському районі з 14.01.2005 року та отримує пенсію за віком. Відповідно до постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306 затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, яким визначено коло осіб, які до 01.07.1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали в старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне пенсійне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Постановою Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30.06.1986 року № 15/241/П-7 було затверджено Типове положення про оплату праці керівних працівників, спеціалістів і службовців радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно з цим Положенням до розрахунку за продукцію керівним працівникам, спеціалістам і службовцям, в тому числі спеціалістам середньої ланки, що входили до складу підрядних колективів (бригад, ланок) виплачувався аванс в розмірі 80% від встановлених посадових окладів. При цьому надбавки до посадових окладів не включались до розрахунку розцінок.

Позивачем була надана довідка за період з 01.11.1991 року по 31.10.1996 року, із якої вбачалося що позивач в 1992 -1996 рр. отримував щомісячно заробітну плату в розмірі 100 % , отже дія постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306 на нього не розповсюджується, про що його було повідомлено в порядку вирішення його звернення.

Представник 3-ї особи за довіреністю ОСОБА_4 проти позову заперечує з підстав, викладених представником відповідача.

Заслухавши сторони, 3-ю особу, дослідивши докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чугуївському районі з 14.01.2005 року та отримує пенсію за віком. Відповідно до постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306 було затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, яким визначено коло осіб, які до 01.07.1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали в старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне пенсійне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Постановою Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30.06.1986 року № 15/241/П-7 було затверджено Типове положення про оплату праці керівних працівників, спеціалістів і службовців радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно з цим Положенням до розрахунку за продукцію керівним працівникам, спеціалістам і службовцям, в тому числі спеціалістам середньої ланки, що входили до складу підрядних колективів (бригад, ланок) виплачувався аванс в розмірі 80% від встановлених посадових окладів. При цьому надбавки до посадових окладів не включались до розрахунку розцінок.

Позивачем до відповідача, разом із заявою про перерахунок пенсії від 11.09.2008 року, була надана довідка, видана ВСАТ Агрокомбінат «Слобожанський»№ 111 від 14.01.2005 року, за період з 01.11.1991 року по 31.10.1996 рок, де були вказані доходи, які ним отримувалися в оскаржуваний період часу.

Згідно відповіді, наданої УПФУ в Чугуївському районі Харківської області № 11976-02/23 від 13.10.2008 року, позивачеві розяснено, що він не має права на зазначений перерахунок пенсії, оскільки, як вбачається з наданої довідки, йому щомісяця нараховувалася заробітна плата, що виключає застосування до нього постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306.

Суд зазначає, що статею 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачені строки перерахунку призначеної пенсії, а саме: перерахунок призначеної пенсії проводиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа; при настанні обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15-го числа. У випадках, передбачених статтями 35 і 47 цього Закону, перерахунок пенсії проводиться із строків, зазначених у цих статтях.

При цьому законодавець не визначає форму заяви, як підставу для перерахунку пенсії, а повязує це з певними обставинами, коли в особи виникає право на такий перерахунок, в звязку з чим необґрунтованими, на думку суду, є посилання відповідної сторони на відсутність належно оформленої заяви позивача, як підстави для відмови в проведені зазначеного перерахунку призначеної пенсії, оскільки сам факт такого звернення відповідачем не заперечується.

Аналіз вищезазначених норм, дає змогу суду прийти до висновку про помилкове трактування відповідною стороною деяких його положень, а саме: щодо кола осіб, на які розповсюджується постанова КМУ від 20.04.2005 року № 306, де затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, яким визначено коло осіб, які до 01.07.1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали в старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне пенсійне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, оскільки в даному випадку йдеться мова про перелік таких осіб, куди віднесені особи, що працювали в сільському господарстві, а не заперечення: «або», «чи». Крім того, суд звертає увагу, що з доходів у вигляді премій та заохочень, які були отримані позивачем в оскаржуваний період часу, сплачувалися внески на державне соціальне страхування /або збір на обовязкове державне пенсійне страхування/.

Також, суд звертає увагу на положення п.6 зазначеної постанови, де передбачено, що підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір.

Щодо підтвердження достовірності доходів позивача за зазначений період часу, то малися накази по підприємству, які приймались у відповідності до Положення про оплату праці, стосовно підстав для проведення зазначеного розрахунку з останнім.

Водночас, суд зазначає, що невідповідність довідки, установленій формі, що має значення для перерахунку пенсії, не може бути підставою для відмови в перерахунку пенсії, оскільки її складання до обовязку позивача не відноситься.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до положення ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не дотримані вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306, якою затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць,а саме: позивачу безпідставно відмовлено в перерахунку пенсії, при цьому рішення стосовно цього прийнято не в порядку та не в строки, передбачені чинним законодавством.

Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При таких обставинах, вищезазначені дії відповідача не можуть вважатися правомірними, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, та що є підставою для задоволення адміністративного позову в цій частині.

В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення з відповідача недорахованих сум пенсії, то вони задоволенню не підлягають, оскільки нарахування та виплата, призначених (перерахованих) пенсій відноситься виключно до компетенції відповідних пенсійних органів, згідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Керуючись ст. ст. 9, 11, 159 КАСУ, ст.ст.8, 19, 22 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії від. 11.09.2008 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії від. 11.09.2008 року відповідно до чинного законодавства.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 17.08.09р.

Суддя Самойлова В.В.