Справа № 805/4653/15-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

04 вересня 2017 р. Справа №805/4653/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., при секретарі судового засідання Мангуш З.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 м. Костянтинівка

до відповідача: Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

третя особа: ОСОБА_2 м. Краматорськ

про: визнання неправомірним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 травня 2015 року № 1053/1 «Про звільнення ОСОБА_1.», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

за участю

представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

третьої особи - ОСОБА_2 - особисто.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 м. Костянтинівка, звернувся до Донецького окружного адміністративного суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за участю третьої особи ОСОБА_2. Краматорськ про визнання неправомірним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 травня 2015 року № 1053/1 «Про звільнення ОСОБА_1.», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу, поновлення на службі задоволено повністю.

Скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20.05.2015 року № 1053/1 «Про звільнення ОСОБА_1.».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 21.05.2015 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у справі № 805/4653/15-а залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25 липня 2017 року зазначав про неправильне застосування судами норм процесуального права, передбаченими статтями 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, посилається на те, що приймаючи рішення по справі суди попередніх інстанцій не звернули увагу на зазначені приписи закону та розглянули справу по суті позовних вимог, не дослідивши факт пропуску позивачем строку звернення до суду (майже через 5 місяців), доказів поважності причин такого пропуску строку та наслідків прописку строку звернення до суду з адміністративним позовом, встановлених ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 12 жовтня 2015 року, позивачем надано клопотання про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилається на те, що адміністративний позов до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів не був поданий у встановлений строк з причини перебування з травня 2015 року по жовтень 2015 року на посаді начальника Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3, яким було підписано незаконний наказ від 20 жовтня 2015 року № 1053/1 про звільнення ОСОБА_1

Також позивач зазначив, що до підписання попередження ОСОБА_1 про майбутнє звільнення із займаної посади та листа від 23 лютого 2015 року № 07.2-25/15 щодо запропонування останньому посади заступника начальника відділу з питань банкрутства, ОСОБА_3 чинився опір та психологічний тиск з метою написання заяви на переведення на нижчу посаду. Позивач посилався на те, що ОСОБА_3 ставився до нього упереджено, законних підстав для переведення на нижчу посаду не наводив.

Крім того, позивач вважає, що відновлення на роботі та подальша робота за таких умов під керівництвом ОСОБА_3 були неможливі.

Позивач звертає увагу суду на те, що 01 жовтня 2015 року він дізнався про наявність судового рішення, яким ОСОБА_3 звільнений з займаної посади як державний службовець, який вчинив корупційне правопорушення. Відповідно апеляційним судом Донецької області від 01 жовтня 2015 року залишено без змін постанову Краматорського міського суду Донецької області від 18 серпня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Також позивач зазначив, що у період з 29 вересня 2015 року по 06 жовтня 2015 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному у КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» с. Запоріжжя та відповідно після завершення лікування 07 жовтня 2015 року їм була підписана та направлена позовна заява.

Позивач у судове засідання призначені на 22 серпня 2017 року та на 04 вересня 2017 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Судом направлено на адресу відповідача ухвала про прийняття справи до розгляду та судова повістка по справі. Зазначене поштове відправлення повернено на адресу суду, в зв'язку з «закінченням терміну зберігання».

Згідно приписів Кодексу адміністративного судочинства України особа вважається належним чином повідомленою про час і місце судового засідання на підставі направлення за адресою її місцезнаходження (місця проживання) судової повістки. Якщо повістка, повернена до суду із зазначенням, що вона не вручена адресату, вважається такою, що «вручена адресату належним чином».

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Третя особа у судовому засіданні просила суд залишити адміністративну справу без розгляду, в зв'язку з пропуском позивачем строків звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 08 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за участю третьої особи ОСОБА_2 м. Краматорськ про визнання неправомірним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 травня 2015 року № 1053/1 «Про звільнення ОСОБА_1.», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацем 3 частини 2 статті 99 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 липня 2017 року суд просив позивача надати суду письмові пояснення з приводу строків звернення до суду з даним адміністративним позовом та докази стосовно причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Однак, відповідних письмових пояснень та доказів позивачем суду не надано.

Суд зазначає, що при визначенні початку перебігу строку до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення, а також, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення її прав, свобод та інтересів.

Початок перебігу строку звернення до суду, в адміністративному судочинстві розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Отже, законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Судом встановлено, що позивач з 16 листопада 2011 року працював у Головному управлінні юстиції у Донецькій області.

Наказом № 115/5 від 30.01.2015 року «Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України» (а.с. 41-42) зокрема передбачено внести до наказу Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року № 1707/5 «Про затвердження положень про територіальні органи Міністерства юстиції України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 року за № 759/19497 відповідні зміни, а саме: разом з іншим перейменовано Головні управління юстиції МЮУ на Головні територіальні управління юстиції МЮУ.

Частиною 8 п 2.1. Наказу від 09.02.2015 року № 23/6 «Про перейменування та зміни в структурі та штатної чисельності Головного територіального управління юстиції у Донецькій області» встановлено у структурі ГТУЮ у Донецькій області відділ з питань банкрутства (зі штатною чисельністю 8 чоловік). Також суд звертає увагу, що наказом № 26/3 передбачено скоротити у штатному розписі ГТУЮ у Донецькій області разом з іншими головного спеціаліста відділу з питань банкрутства - 2 одиниці та провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства - 2 одиниці. Натомість даним наказом не передбачено скорочення посади начальника відділу.

Також 17.02.2015 року ГТУЮ у Донецькій області було винесено наказ № 46/6 щодо організаційних заходів, пов'язаних з унормуванням діяльності ГТУЮ у Донецькій області. Як вбачається з Додатку 1 та Додатку 2 до Наказу ГТУЮ у Донецькій області від 17.02.2015 року № 46/6, 25.02.2015 року було проведено співбесіду зокрема і з позивачем, який обіймав посаду начальника відділу з питань банкрутства.

З довідки відповідача від 22.12.2015 року № 50-5-813 вбачається, що здійснити заходи з вивезення службової документації та загальної номенклатури справ головного управління з тимчасово окупованої території на підконтрольну українській владі територію не передбачалось можливим.

Листом № 07.2.-25/15 від 23.02.2015 року позивачу запропоновано для переведення посаду заступника начальника відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Донецькій області, від якої позивач відмовився, про що свідчить відповідний підпис.

Також 24.02.2015 року позивача було попереджено про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, про що свідчить відповідний лист.

Згідно пп. 1.1. Положення про відділ з питань банкрутства ГТУЮ у Донецькій області, затвердженого 12.03.2015 року № 39а/1 (а.с. 37-40), відділ з питань банкрутства є структурним підрозділом ГТУЮ у Донецькій області.

Наказом № 1053/1 від 20.05.2015 року позивача звільнено з посади начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у зв'язку зі скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Тобто, суд звертає увагу на те, що оскаржуваний наказ про звільнення був прийнятий Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області 20 травня 2015 року.

Отже, фактично позивач про існування наказу дізнався ще у травні 2015 року, однак з даним адміністративним позовом звернувся до суду лише 08 жовтня 2015 року та відповідно з дня звільнення останнього минуло 5 місяців.

Позивач посилається на те, що пропустив строк звернення до суду, оскільки вважав не доцільним звертатися до суду з адміністративним позовом про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, оскільки начальником Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з травня 2015 року до жовтня 2015 року був ОСОБА_3, який як зазначив позивач чинив на нього психологічний тиск з метою написання заяви на переведення на нижчу посаду, а також ставився до нього упередження. Тому на думку позивача відновлення на посаді та подальша робота за таких умов під керівництвом ОСОБА_3 була неможливою.

Крім того, вважає, що належним доказом який підтверджує поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом є рішення Апеляційного суду Донецької області від 01 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та фактичне звільнення останнього із займаної посади.

Однак, суд зазначає, що викладені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини та надані докази не є належними та допустимими доказами, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач протягом 5 місяців з дня винесення оскаржуваного наказу знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів, але вирішив не звертатися до суду з позовом про їх захист.

З огляду на викладене, суд зазначає, що надане клопотання про поновлення строку для звернення до суд з адміністративним позовом є необґрунтованим, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до норм статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

В зв'язку із чим, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 м. Костянтинівка до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 м. Краматорськ про визнання неправомірним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 травня 2015 року № 1053/1 «Про звільнення ОСОБА_1.», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 м. Костянтинівка до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 м. Краматорськ про визнання неправомірним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 травня 2015 року № 1053/1 «Про звільнення ОСОБА_1.», поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - залишити без розгляду.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 04 вересня 2017 року за участю третьої особи.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 вересня 2017 року.

Ухвалу може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Олішевська B.В.