Справа № 826/4806/17
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4806/17 Головуючий у 1-й інстанції: Григорович П.О. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ "Київський страховий дім" та ОСОБА_3 укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.09.2015 року №АЕ/5689410 строком дії з 15.09.2015 року по 14.09.2016 року, забезпеченим транспортним засобом є ВАЗ, державний номер НОМЕР_1.

За участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5 та перебував під керуванням ОСОБА_6, 09.05.2016 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, що має ознаки страхового випадку.

До ПАТ "Київський страховий дім" 10.05.2016 року звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з повідомленнями про подію, що може бути визнана страховою.

Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 року водія транспортного засобу ОСОБА_4 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді 09.05.2016 року (а.с.44-45).

ОСОБА_5 28.09.2016 року звернулася до ПАТ "Київський страховий дім" із заявою про виплату страхового відшкодування.

ПАТ "Київський страховий дім" листом від 20.12.2016 року №2167 відмовило ОСОБА_5 у відшкодуванні шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, оскільки пунктом 8 Полісу передбачено, що до керування транспортним засобом не допускаються особи з водійським стажем менше 3-х років, а тому цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, стаж якого менше трьох років, не застрахована.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на підставі скарги ОСОБА_5 проведено перевірку за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.09.2015 року №АЕ/5689410.

За результатами перевірки складено акт про правопорушення законодавства у сфері фінансових послуг, вчинені ПАТ "Київський страховий дім" від 27.02.2017 року №178/13-15/15, в якому зафіксовано порушення абзаців 1-3 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 (далі - Закон № 1961) щодо невиконання страховиком обов'язку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16.03.2017 року №560 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім» товариство зобов'язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 06.04.2017 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст. 17 Закону № 1961 страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Зазначений Закон № 1961регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Виключні випадки, коли шкода не відшкодовується, передбачені ст. 32 Закону № 1961, аналіз змісту якої вказує на те, що жоден з цих випадків не залежить від розміру страхових сум, добросовісності їх сплати, кількості проведених виплат на час настання страхового випадку тощо.

Незалежність страхового відшкодування від подібних обставин випливає з обов'язковості даного виду страхування для власників транспортних засобів.

У відповідності до ст. 38-1 Закону № 1961, у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 Закону № 1961 (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

З наведеної норми випливає, що при настанні страхового випадку у сфері, що потребує більшого коригуючого коефіцієнта, страхове відшкодування відбувається у повному розмірі, але з одночасним виникненням права страховика на відшкодування половини відшкодування.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг в Україні від 09.07.2010 року № 566 "Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено відповідні коригуючі коефіцієнти та їх розміри.

Так, розмір коригуючого коефіцієнта за типом необмеженого водійського стажу становить 1,27-1,76, а розмір коригуючого коефіцієнта при водійському стажі від трьох років - 1-1,76.

Таким чином, значення коригуючого коефіцієнта у страховому випадку, що настав, є більшим, ніж той, що використаний при обрахунку страхових внесків для ОСОБА_4, а відтак, недотримання особливих умов страхового полісу страхувальником означатиме для останнього лише компенсацію на користь страховика половини відшкодованої суми в розрізі ст. 38-1 Закону № 1961.

Така правова позиція була підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 25 лютого 2015 року у справі № К/800/8394/15.

Дана норма захищає страховика від втрати економічної вигоди при здійснення страхової діяльності і, одночасно, дозволяє страхувальнику шляхом оцінки ризиків настання страхового випадку (наприклад, значний стаж водія зменшує ймовірність спричинення керованим ним ТЗ несприятливої ситуації на дорозі) зменшувати суми страхових виплат, допускаючи при цьому, що у випадку спричинення ДТП особою з незначним водійським стажем половина відшкодованої шкоди буде для страхувальника прийнятною.

Такі відносини є договірними, в той час як відмова страховика в односторонньому порядку від виконання своїх зобов'язань перед добросовісним платником страхових внесків визначається діючим законодавством в конкретних випадках.

Так, відмовляючи у здійсненні страхової виплати у повному обсязі, позивач послався на п. 32.1 ст. 32 Закону № 1961, відповідно до якої страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, при застосуванні даної норми позивачем не було враховано, що вона визначає єдину умову, яка звільняє страховика від здійснення страхової виплати: відсутність цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди забезпеченим ТЗ. Одночасно варто зауважити, що визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області у справі № 178/1361/16-п, прямо вказує на заподіяння шкоди забезпеченим ТЗ, і як наслідок - наявність цивільно-правової відповідальності.

Така правова позиція була підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 04 серпня 2015 року у справні № К/800/35771/15.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, наданих йому діючим законодавством, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено 12 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.