Справа № 819/631/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/631/17

04 вересня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Твердохліб Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області Стечишин О.С., довіреність від 04.01.2017 року № 1/05/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Підгаєцький районний суд Тернопільської області про зобов'язання вчинити певні дії,, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Підгаєцький районний суд Тернопільської області, в якій просить:

- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, із врахуванням раніше виплаченої доплати в розмірі 15 відсотків за період з 02 жовтня 2009 року і по 02 серпня 2010 року, при цьому здійснити перерахунок відпускних та лікарняних, при нарахуванні та виплаті яких не було враховано 5 відсотків щомісячної надбавки за вислугу років за вказаний період та доплатити, із врахуванням індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати (суддівської винагороди) у зв'язку з порушенням строків її виплати.

- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 30 відсотків від посадового окладу, із врахуванням раніше виплаченої доплати в розмірі 15 відсотків за період з 03 серпня 2010 року і по 31 грудня 2011 року, при цьому здійснити перерахунок відпускних та лікарняних, при нарахуванні та виплаті яких не було враховано 15 відсотків щомісячної надбавки за вислугу років за вказаний період та доплатити, із врахуванням індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати (суддівської винагороди) у зв'язку з порушенням строків її виплати.

- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату за перебування на адміністративній посаді в суді у розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду за період з 15 березня 2011 року по 03 січня 2012 року, при цьому здійснити перерахунок відпускних та лікарняних, при нарахуванні та виплаті яких не було враховано 10 відсотків щомісячної доплати за перебування на адміністративній посаді в суді за вказаний період та виплатити, із врахуванням індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати (суддівської винагороди) у зв'язку з порушенням строків її виплати.

- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу, із врахуванням раніше виплаченої доплати в розмірі 30 відсотків за період з 01 жовтня 2014 року і по 30 листопада 2014 року, при цьому здійснити перерахунок відпускних та лікарняних, при нарахуванні та виплаті яких не було враховано 10 відсотків щомісячної надбавки за вислугу років за вказаний період та доплатити із врахуванням індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати (суддівської винагороди) у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.04.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 року ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.04.2017 року про залишення без руху позовної заяви в справі № 819/631/17 скасовано. Справу № 819/631/17 направлено для продовження розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працює на посаді судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області з 18.08.2003 року по даний час.

Наказом в.о. голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області №18 від 18.08.2003 року "Про призначення Горуца P.O.", позивача на підставі Указу Президента України №802/2003 від 04 серпня 2003 року призначено на посаду судді з посадовим окладом згідно штатного розпису та відповідно до п.4 ст.44 Закону України "Про статус суддів" в редакції 1992 року, встановлено надбавку за вислугу років в розмірі 10 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку.

Наказом начальника ТУ ДСА у Тернопільській області від 01 жовтня 2004 року за №62-К "Про встановлення надбавок за вислугу років", ОСОБА_1 з жовтня 2004 року було встановлено щомісячну надбавку за вислугу років в розмірі 15% від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за клас. Та незважаючи на те, що станом на 02 жовтня 2009 року йому при стажі роботи понад 10 років відповідно до вимог Закону України "Про статус суддів" в редакції 1992 року, належала щомісячна надбавка за вислугу років у розмірі 20 відсотків від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, відповідного наказу в.о. голови суду видано не було.

03 серпня 2010 року вступив в законну силу Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-УІ в редакції від 07.07.2010 року (далі - Закон №2453-УІ). У відповідності до частин 5, 6 ст.129 Закону №245З-VI суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря судової палати, секретаря пленуму вищого спеціалізованого суду, секретаря Пленуму Верховного Суду України виплачується щомісячна доплата у розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Відповідно до вищевказаних вимог Закону №2453-УІ з 03 серпня 2010 року, на думку позивача, йому належала щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу, тобто за період з 03 серпня 2010 року і по 31 грудня 2011 року він щомісяця недоотримував 15% вказаної щомісячної надбавки.

Крім цього, з 15 березня 2011 року позивач згідно наказу №11-з приступив до виконання обов'язків голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області, тому йому повинна була виплачуватись щомісячна доплата у розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду. Така доплата всупереч вимогам закону не нараховувалась і не виплачувалась з 15 березня 2011 року по 03 січня 2012 року (тобто по день винесення наказу №1-К від 04 січня 2012 року) і як наслідок теж не була врахована при нарахуванні відпускних та лікарняних.

Станом на 01 жовтня 2014 року стаж роботи позивача, що дає право на одержання щомісячної доплати до посадового окладу за вислугу років становив 15 років, а тому він вважає, що відповідно до положень ч.5 ст.129 Закону №2453-VI, з того часу мав право на одержання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу, однак такий наказ головою Підгаєцького районного суду Тернопільської області не було видано. 29 березня 2017 року ОСОБА_1, як в.о. голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області відповідно до вимог діючого законодавства, було винесено наказ №10-К "Про встановлення надбавок", який було надіслано відповідачу для нарахування та виплати належних коштів.

Однак, відповідач листом від 05 квітня 2017 року повернув вищевказаний наказ без виконання.

Враховуючи викладене, позивач стверджує, що всі вищезазначені ним не нараховані та не виплачені доплати за вислугу років та за перебування на адміністративній посаді в суді, відповідно до чинного законодавства України підлягають перерахунку та виплаті, а також відповідачу, слід провести розрахунок і виплатити індексацію заробітної плати та компенсацію втрати частини заробітної плати (суддівської винагороди) у зв'язку з порушенням строків її виплати, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Підгаєцького районного суду Тернопільської області повторно в суд не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином у відповідності до вимог ст.ст.33,35 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутності. Свою позицію висловив у листі адресованому суду від 13.07.2017 року № 01-05/167/2017, вказавши, що факти викладені в позовній заяві повністю підтверджуються журналами реєстрації наказів за 2010-2014 роки, а тому будь-яких заперечень з приводу позовних вимог ОСОБА_1 Підгаєцький районний суд не має.

Суд, розглянувши та дослідивши подані документи і матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, встановив такі обставини.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, згідно запису № 6 ОСОБА_1 18.08.2003 року призначений строком на п'ять років на посаду судді Підгаєцького районного суду. (а.с.7-8) Даний факт підтверджується також копією наказу голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 18.08.2003 року № 18 "Про призначення ОСОБА_1", яким ОСОБА_1 призначено строком на п'ять років на посаду судді Підгаєцького районного суду з 18 серпня 2003 року з посадовим окладом згідно штатного розпису на підставі Указу Президента України № 802/2003 від 04.08.2003 року і відповідно до п.4 ст.44 Закону України "Про статус суддів" ОСОБА_1 встановлено щомісячну надбавку за вислугу років в розмірі 10 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, стаж роботи якого на день призначення суддею становить 3 роки 10 місяців 12 днів станом на 18 серпня 2003 року. (а.с.13)

16.12.2009 року ОСОБА_1 обраний на посаду судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області безстроково відповідно до постанови Верховної Ради України від 19.11.2009 року № 1734-VІ, (запис № 10 в трудовій книжці - а.с.8), про що в.о. голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області видано наказ від 16.12.2009 року № 9-К "Про обрання судді ОСОБА_1" (а.с.10)

Наказом начальника територіального управління ДСА у Тернопільській області від 01.10.2004 року за №62-К "Про встановлення надбавок за вислугу років", ОСОБА_1 з жовтня 2004 року встановлено щомісячну надбавку за вислугу років в розмірі 15% від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за клас, стаж роботи якого складає 5 років на 06.10.2004 року. (а.с.12)

З 15.03.2011 року позивач згідно наказу "Про виконання обов'язків голови суду" від 15.03.2011 року №11-з приступив до виконання обов'язків голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області,(а.с.9) про що зроблено запис у трудовій книжці ОСОБА_1 - запис № 11. (а.с.8)

Наказом в.о. голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 04.01.2012 року № 1-К "Про встановлення надбавки" відповідно до ч.5 ст.129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судді ОСОБА_1 встановлено щомісячну доплату до заробітної плати за вислугу років з 01 січня 2012 року у розмірі 30 відсотків посадового окладу, стаж роботи суддею якого становить 12 років 2 місяці 27 днів станом на 01.01.2012 року, а також щомісячну доплату у розмірі 10 відсотків посадового окладу як голові відповідного суду. (а.с.15)

Наказом заступника голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 19.12.2014 року № 24-К "Про встановлення надбавки" відповідно до ч.5 ст.129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судді ОСОБА_1 встановлено щомісячну доплату до заробітної плати за вислугу років з 01 грудня 2014 року у розмірі 40 відсотків посадового окладу, стаж роботи якого становить 15 років 2 місяці 16 днів станом на 22.12.2014 року. (а.с.16)

У зв'язку з відсутністю відповідних наказів голови суду та як наслідок ненарахуванням та невиплатою доплати за вислугу років за ряд попередніх періодів у 2009-2014 роках та за перебування на адміністративній посаді в суді, ОСОБА_1, як в.о. голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області 29 березня 2017 року було винесено наказ №10-К "Про встановлення надбавок", яким ОСОБА_1 встановлено з 03 жовтня 2009 року щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу; з 03 серпня 2010 року щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу; з 01 жовтня 2014 року щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу; з 15 березня 2011 року щомісячну доплату у розмірі у розмірі 10 відсотків посадового окладу, як голові суду. Також наказано провести виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, за період з 03 жовтня 2009 року по 02 серпня 2010 року із урахуванням проведених виплат за вказаний період; у розмірі 30 відсотків посадового окладу за період з 03 серпня 2010 року по 31 грудня 2011 року із урахуванням проведених виплат за вказаний період; у розмірі 40 відсотків посадового окладу за період з 01 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року із урахуванням проведених виплат за вказаний період; у розмірі 10 відсотків посадового окладу, як голові відповідного суду, за період з 15 березня 2011 року по 03 січня 2012 року включно. Бухгалтерії територіального управління ДСА у Тернопільській області наказано провести відповідні перерахунки суддівської винагороди ОСОБА_1, відпускних та лікарняних, при нарахуванні яких не було враховано вищевказані щомісячні надбавки та з врахуванням індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати (суддівської винагороди) виплатити їх. (а.с.17)

Вищевказаний наказ було надіслано відповідачу для нарахування та виплати коштів, що підтверджується копією супровідного листа від 30 березня 2017 року № 01-02/19/2017 (а.с.18) та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.19) Однак, відповідач - територіальне управління ДСА у Тернопільській області листом від 05 квітня 2017 року № 330/03/17 повернув вищевказаний наказ без виконання, зазначивши, що встановити надбавку оплати праці судді за 2009-2014 роки, може, виключно суд судовим рішенням, а не керівник своїми адміністративними повноваженнями. (а.с.20) Як вбачається з акта №6/17 від 10.04.2017 року, складеного працівниками апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області, наказу до вищезгаданого листа додано не було. (а.с.21)

Не погодившись з невиконанням відповідачем наказу від 29 березня 2017 року №10-К "Про встановлення надбавок" та з тим, що всі вищезазначені доплати за вислугу років та за перебування на адміністративній посаді в суді позивачу не було нараховано та виплачено, він звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та доводам сторін, суд виходить з наступного.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 у справі №1-13/2013 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" зазначив, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Оскільки даний спір стосується нарахування та виплати відповідачем на користь ОСОБА_1 надбавки за вислугу років до заробітної плати та за перебування на адміністративній посаді в суді за відповідний період, строк звернення до суду не застосовується.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Складовою цих гарантій відповідно до статті 130 Конституції є обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови функціонування судів і діяльності суддів.

Частиною 1 статті 123 Закону України "Про судоустрій України" від 07.02.2002 року №3018-III (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що розмір заробітної плати (грошового забезпечення) судді повинен забезпечувати його фінансову незалежність, визначається відповідно до закону про статус суддів та інших нормативно-правових актів щодо умов оплати праці суддів і не може бути зменшений.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-XII (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2862-XII) професійні судді та залучені у визначених законом випадках для здійснення правосуддя представники народу є носіями судової влади в Україні, які здійснюють правосуддя незалежно від законодавчої та виконавчої влади. Судді є посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов'язки на професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної юрисдикції.

Судді у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежними, підкоряються тільки законові і нікому не підзвітні. Гарантії незалежності суддів встановлюються цим Законом, а також Конституцією України. Держава гарантує фінансове та матеріально-технічне забезпечення суддів і судів (стаття 3 Закону №2862-XII).

Частиною 1 статті 11 Закону №2862-XII встановлено, що незалежність суддів забезпечується, зокрема, створенням необхідних організаційно-технічних та інформаційних умов для діяльності судів, матеріальним і соціальним забезпеченням суддів відповідно до їх статусу.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 11 Закону №2862-XII гарантії незалежності судді, включаючи заходи його правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, передбачені цим Законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України і Автономної Республіки Крим.

Таким чином, надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту, у тому числі заробітної плати, що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності судді.

Пунктом 6.1 Європейської Хартії про закон "Про статус суддів", прийнятої 10.07.1998 року, передбачено, що судді, які виконують професійно свої суддівські функції, мають право на винагороду, рівень якої повинен бути таким, щоб вони були захищені від тиску при прийнятті ними рішень і в роботі взагалі, щоб ніщо не могло вплинути на їх незалежність та неупередженість.

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №2862-XII заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Відповідно до частини 4 статті 44 Закону №2862-XII (в редакції від 24.02.1994 року, що діяла до 2006 року) суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VІ (в редакції Закону України від 23.12.2010 №2856-VІ) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про статус суддів", крім статті 43, частин п'ятої - тринадцятої статті 44, які втрачають чинність з 1 січня 2011 року, та частин першої - четвертої статті 44, які втрачають чинність з 1 січня 2012 року.

Згідно частини першої статті 129 "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частин 5, 6 ст.129 Закону №245З-VI суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря судової палати, секретаря пленуму вищого спеціалізованого суду, секретаря Пленуму Верховного Суду України виплачується щомісячна доплата у розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Відповідно до довідки Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 23.01.2017 року № 01-06/1/17-вих (а.с.14) стаж роботи судді ОСОБА_1 становить: 3 роки станом на 20.02.2000 року; 5 років станом на 03.10.2004 року; 10 років станом на 02.10.2009 року; 15 років станом на 01.10.2014 року.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи розрахунків нарахованої та виплаченої суддівської винагороди судді ОСОБА_1 (а.с.58-64), він отримував надбавку за вислугу років в розмірі 10 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з 18.08.2003 року по 05.10.2004 року (наказ від 18.08.2003 року № 18); щомісячну надбавку за вислугу років в розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з 06.10.2004 року по 31.12.2011 року (наказ від 01.10.2004 року № 62-К); щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 30 відсотків посадового окладу з 01.01.2012 року по 30.11.2014 року (наказ від 04.01.2012 року № 1-К); щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 40 відсотків посадового окладу з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року (наказ від 19.12.2014 року № 24-К), а також щомісячну доплату у розмірі 10 відсотків посадового окладу як голові відповідного суду з 01.01.2012 року по 11.04.2014 року (наказ від 04.01.2012 року № 1-К).

З наведеного слідує, що в період з 02.10.2009 року по 02.08.2010 року на думку позивача ОСОБА_1 при стажі роботи 10 років отримував щомісячну надбавку за вислугу років в розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку замість передбаченої чинним в зазначений період законодавством надбавки у розмірі 20 відсотків, та у період з 03.08.2010 року по 31.12.2011 року 15 відсотків замість передбаченої чинним в зазначений період законодавством надбавки у розмірі 30 відсотків. Крім того, в період з 15.03.2011 року по 03.01.2012 року (по дату винесення наказу від 04.01.2012 року № 1-К), перебуваючи на адміністративній посаді у суді, а саме обіймаючи посаду голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області, ОСОБА_1 не отримував передбаченої нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щомісячної доплати у розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду. В період з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року суддя ОСОБА_1 при стажі роботи 15 років отримував щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу замість передбаченої нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доплати у розмірі 40 відсотків посадового окладу.

Відповідно за всі вищезазначені періоди на думку позивача здійснювався розрахунок відпускних та лікарняних без врахування вказаних відсотків посадового окладу недоотриманих ОСОБА_1 за ці періоди. Також вважає, що йому протиправно не нараховано та не виплачено індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати (суддівської винагороди) у зв'язку з порушенням строків її виплати за вищевказані періоди.

Станом на момент розгляду даної справи будь-які донарахування надбавки за вислугу років за спірні періоди відповідачем на користь ОСОБА_1 не проводилися.

Щодо позовних вимог про зобов'язання територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років та за перебування на адміністративній посаді, здійснити перерахунок відпускних та лікарняних, із врахуванням індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати (суддівської винагороди) у зв'язку з порушенням строків її виплати за вказані у прохальній частині позовної заяви та дослідженні в ході судового розгляду справи періоди, то суд зазначає, що основним документом для виплати будь-яких нарахувань є наказ голови місцевого суду.

Відповідно до п.2 Положення про територіальне управління ДСА України у Тернопільській області від 25.09.2015 року (далі - Положення), територіальне управління ДСА України у Тернопільській області у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, рішеннями з'їзду суддів України та Ради суддів України, Положенням про ДСА України, наказами ДСА України, рішеннями колегії ДСА України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

Пунктом 4.3 даного Положення встановлено, що територіальне управління ДСА України у Тернопільській області здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності територіальне управління ДСА України у Тернопільській області та місцевих загальних судів Тернопільської області.

Тобто на територіальне управління ДСА України у Тернопільській області покладено функцію здійснення нарахування та виплати суддям та працівникам місцевих загальних судів області суддівської винагороди та заробітної плати відповідно.

В свою чергу, первинним документом для здійснення будь-яких нарахувань, перерахунків, що стосуються заробітної плати працівників або суддівської винагороди - є наказ голови або керівника апарату суду.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України від 02.06.2016 року №1402 "Про судоустрій та статус суддів" голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Таким чином, голова суду видає накази з кадрових питань щодо суддів, а керівник апарату щодо працівників суду, які направляються до територіального управління ДСА України у Тернопільській області для виконання.

Розпорядча діяльність в суді здійснюється головою суду та керівником апарату суду, які у межах своєї компетенції, на основі і у відповідності до законодавства видають накази, розпорядження, доручення, затверджують положення, правила, інструкції, що є обов'язковими до виконання усіма суддями та працівниками апарату суду.

Контроль за організацію і за загальний стан роботи з документами в суду здійснює голова і його заступник відповідно до розподілу обов'язків.

Контроль за виконанням наказів суду здійснюється посадовою особою визначеною у самому наказу, якщо в наказу не визначено особу, контроль здійснюється керівником, який видав наказ.

В даному випадку 29 березня 2017 року ОСОБА_1, як в.о. голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області було винесено наказ №10-К "Про встановлення надбавок", який повернуто відповідачем без виконання.

Частиною першою статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пунктів 1,2 частини другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (абзац десятий частини другої статті 162 КАС України).

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем. Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Згідно частини другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно статті 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи положення частини другої статті 162 КАС України, суд вважає за необхідне позов задовольнити, винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

В даному випадку належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов'язання територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області прийняти до виконання наказ Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року № 10-К "Про встановлення надбавок" ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області прийняти до виконання наказ Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року № 10-К "Про встановлення надбавок" ОСОБА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.