Справа № 816/3089/13-а
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/3089/13-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради
до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

28.05.2013 Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (надалі - КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.12.2011 №/3645, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 115512,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 25171,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на необґрунтованість та протиправність висновків акта перевірки від 06.12.2011 №8252/23-209/03361655 щодо порушення КП "Кременчукводоканал " Кременчуцької міської ради підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 115512,00 грн. Наголошував на тому, що оскаржуване рішення відповідачем винесене безпідставно та протиправно, суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню. За доводами позивача: господарські операції з ПП "ЕР-КРІ", ТОВ "Ізомат-Експорт", ТОВ "ТД "Автомеханіка", ТОВ "Монолітбудкомплект" у відповідному звітному періоді зафіксовані та підтверджені первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік; первинні документи бухгалтерського обліку оформлені відповідно до вимог чинного законодавства; зі сторони позивача виконані всі вимоги бухгалтерського та податкового законодавства, суми податкових зобов'язань сформовано за рахунок операцій, які мають реальний характер.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 у задоволенні адміністративного позову у справі № 816/3089/13-а відмовлено (а.с.150-155 т.2).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2013 постанову Полтавського окружного адміністративного суду скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби від 22.12.2011 №/3645 (а.с.285-288 т.3).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2017 касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби задоволено частково: постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2013 у справі №816/3089/13-а скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.29-32 т.4).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2017 справу № 816/3089/13-а прийнято до провадження з призначенням її до розгляду.

Протокольною ухвалою 11.07.2017 здійснено заміну відповідача - Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Полтавській області на Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі - ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач).

У судовому засіданні 11.07.2017 представник позивача уточнив позовні вимоги, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.12.2011 №/3645.

Позивач надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача у порядку письмового провадження (а.с.111 т.4).

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти задоволення адміністративного позову заперечував.

За доводами відповідача, правочини, укладені між позивачем та контрагентами (ПП "ЕР-КРІ", ТОВ "Ізомат-Експорт", ТОВ "ТД "Автомеханіка", ТОВ "Монолітбудкомплект"), не спрямовані на реальне настання правових наслідків, а діяльність указаних підприємств має фіктивний характер, оскільки у цих підприємств відсутні необхідні умови для здійснення своєї господарської діяльності та виконання договірних зобов'язань у силу відсутності основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. У зв'язку з чим податковий кредит та валові витрати є недійсними. Відповідач зазначив, що для перевірки позивачем не надано доказів на підтвердження транспортування товару, що ставить під сумнів реальність його купівлі у ПП "ЕР-КРІ", ТОВ "Ізомат-Експорт", ТОВ "ТД "Автомеханіка". Крім того, для перевірки позивачем не було надано ліцензійно - дозвільних документів на виконання ТОВ "Монолітбудкомплект" ремонтних робіт електрообладнання, пуско - налагоджувальних робіт газоспоживного обладнання. Перевірками цих підприємств встановлено відсутність первинних документів бухгалтерського обліку щодо фінансово - господарської діяльності останніх, тому відсутні об'єкти оподаткування.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно з частиною п'ятою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.03.2017 висновки суду касаційної інстанції наступні.

Судами не з'ясовано належним чином умов спірних договорів та специфіки кожної господарської операції позивача з відповідними контрагентами; умов проведення ремонтних робіт та поставки товарів; як мало оформлятися проведення відповідних робіт; куди мав доставлятися замовлений позивачем товар; як приймалися товари за кількістю та якістю; хто здійснював транспортування замовлених товарів, не з'ясовано питання щодо обґрунтованості господарської мети та економічної доцільності при укладанні спірних договорі; не перевірено зв'язок придбання товарів та робіт з власною господарською діяльністю позивача.

У справі залишилися недослідженими обставини про те, чи контрагенти позивача були спроможними виконати умови спірних договорів; чи могли виконати замовлений обсяг та вид робіт/ поставити замовлену кількість товарів в обумовлені сторонами строки; як мало оформлятись виконання ремонтних робіт та поставки товарів; наявність/відсутність відповідних первинних документів у позивача, їх відповідність вимогам законодавства; чи мали контрагенти позивача виробничий, технологічний й кадровий потенціал для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час судового розгляду, КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради () зареєстроване розпорядженням Кременчуцької міської ради №1473-Р від 25.12.2001, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію від 27.12.2001. Позивач перебуває на податковому обліку в органах податкової служби з 30.03.1994 та є платником податку на додану вартість з 28.04.2007 (а.с.8,9 т.1)

Кременчуцькою ОДПІ з 10.10.2011 по 29.11.2011 проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.07.2010 по 30.06.2011.

За результатами даної перевірки податковим органом складений акт (надалі - акт перевірки) №8252/23-209/03361655 від 06.12.2011, у висновках якого, зокрема встановлено порушення підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та пунктів 201.4, 201.6 статті 6 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 115512,00 грн (а.с.10-96 т.1).

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

Рішенням Кременчуцької ОДПІ від 19.12.2011 залишено без задоволення заперечення позивача до акта перевірки, а висновки акта - без змін (а.с.98-103 т.1).

У зв'язку зі встановленням у ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, Кременчуцькою ОДПІ 22.12.2011 прийнято податкове повідомлення-рішення №/3645, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 115512,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 25171,50 грн (а.с.97 т.1).

За результатами адміністративного оскарження, рішенням про результати розгляду скарги ДПС у Полтавській області від 07.03.2012 та рішенням ДПС України від 23.04.2012 скарги КП Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с.104-117 т.1).

Позивач, не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та відповідним доводам сторін з урахуванням висновків Вищого адміністративного суду України, суд виходить з такого.

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач посилався як на правову підставу його винесення встановлені ним в акті перевірки порушення позивачем підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податковим кредитом є сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначене згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту (підпункт 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 цього Закону).

Зважаючи на вищевказані норми, посилаючись на те, що КП Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради фактично не здійснювало придбання послуг та товарів у ТОВ "Монолітбудкомплект", ПП "ЕР-КРІ", ТОВ "Ізомат-Експорт", ТОВ "ТД "Автомеханіка", оскільки, на думку контролюючого органу, такі товари та послуги фактично контрагентами позивача не поставлялись, а оподатковані господарські операції полягали лише у їх документальному оформленні, відповідач стверджує про завищення платником податкового кредиту за відповідні звітні періоди.

З матеріалів справи вбачається, що протягом перевіряємого періоду позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Монолітбудкомплект", ПП "ЕР-КРІ", ТОВ "Ізомат-Експорт", ТОВ "ТД "Автомеханіка".

Господарські відносини позивача з ПП "ЕР-КРІ" ґрунтувалися на підставі договірних відносин з придбання асфальтобетону, лисів стальних, електродів.

18.01.2010 між ПП "ЕР-КРІ" (постачальник) та позивачем (покупець) укладено договір поставки №КВК-2162/01-2010 (а.с.129-130 т.1).

Так, відповідно до умов пункту 1.1 договору постачальник зобов'язується передати в строк, визначений у п.2.1 цього договору, у власність покупцеві продукцію, визначену в п.1.2 цього договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію.

Пунктом 2.1 договору обумовлено, що найменування, одиниці виміру, загальна кількість та ціна продукції визначаються специфікацією, що є невід'ємним додатком №1 до цього договору.

Поставка продукції за цим договором здійснюється за вимогою (пункт 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору визначено, що поставка продукції за цим договором здійснюється постачальником за адресою: м. Кременчук, пров. Г.Бреста, 35 а.

Ціна за одиницю продукції, що поставляється за цим договором, визначена сторонами у специфікації (пункт 3.1 договору).

На підтвердження реальності виконання умов договору поставки від 18.01.2010 №КВК-2162/01-2010 позивачем надані бухгалтерські та податкові документами, а саме:

- видаткові накладні №РН-000000288 від 19.08.2010, №РН-000000217 від 20.07.2010, №РН-000000243 від 29.07.2010, №РН-000000259 від 04.08.2010, №РН-000000210 від 12.07.2010, №РН-000000212 від 15.07.2010, №РН-000000339 від 13.09.2010, №РН-000000390 від 22.09.2010, №РН-000000430 від 30.09.2010, №РН-000000432 від 30.09.2010, №РН-000000431 від 30.09.2010, №РН-000000429 від 30.09.2010, №РН-000000208 від 08.07.2010, №РН-000000395 від 23.09.2010, (а.с.131,135, 138, 141, 144, 147, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 167, 171);

- податкові накладні №324 від 16.08.2010, №257 від 15.07.2010, №283 від 29.07.2010, №301 від 04.08.2010, №252 від 12.07.2010, №255 від 15.07.2010, №496 від 30.09.2010, №396 від 13.09.2010, №450 від 22.09.2010, №251 від 08.07.2010, №455 від 23.09.2010, (а.с.133, 137, 140, 143, 146, 149, 163, 164, 165, 169, 173);

- рахунки-фактури №СФ-000000127 від 13.07.2010, №СФ-000000154 від 19.08.2010, №СФ-000000119 від 23.06.2010, №СФ-000000180 від 23.09.2010, (а.с.134, 150, 166, 170);

- прибуткові ордери №ПН-0001593 від 30.08.2010, №ПН-0001326 від 27.07.2010, №ПН-0001420 від 04.08.2010, №ПН-0001450 від 11.08.2010, №ПН-0001352 від 28.07.2010, №ПН-0001328 від 27.07.2010, №ПН-0001892 від 06.10.2010, №ПН-0001889 від 06.10.2010, №ПН-0001890 від 06.10.2010, №ПН-0001888 від 06.10.2010, №ПН-0001891 від 06.10.2010, №ПН-0001723 від 15.09.2010, №ПН-0001216 від 08.07.2010, №ПН-0001880 від 06.10.2010 (а.с.132, 136, 139, 142, 145, 148, 157-162, 168, 172).

Дослідивши вказані первинні документи ПП "ЕР-КРІ" для документального оформлення господарських операцій з придбання КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради товару, суд зазначає, що ці документи відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, податкові накладні та видаткові накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість послуг, ціну послуг. Будь-яких порушень щодо оформлення накладних судом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів у податкового органу відсутні.

Сума ПДВ у розмірі 15827,00 грн за податковими накладними, виписаними ПП "ЕР-КРІ", включена позивачем до складу податкового кредиту у відповідних періодах.

Судом встановлено, що розрахунок за придбаний товар здійснювався позивачем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ПП "ЕР-КРІ", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень та виписками з журналу розрахунків (а.с.199-213 т.3).

Відповідно до довідки АБ №597632 з ЄДРПОУ видами діяльності за КВЕД-2010 КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради є 36.00 збір очищення та постачання води, 37.00 каналізація, відведення й очищення стічних вод, 43.22 монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 42.21 будівництво трубопроводів (а.с.9 т.1), що узгоджується з поясненнями позивача щодо використання придбаного товару у власній господарській діяльності з метою усунення аварійних ситуацій на мережах водопостачання та водовідведення.

У письмових запереченнях відповідач наголошує на тому, що під час перевірки позивачем не надано договорів на перевезення товару, що вказує на відсутність факту транспортування продукції.

Судом встановлено, що транспортування придбаної продукції здійснювало ПП ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2, у підтвердження чого надані товарно-транспортні накладні (а.с.214-230 т.3).

Відповідно до умов договору поставки від 18.01.2010 №КВК-2162/01-2010 постачальник (ПП "ЕР-КРІ") має здійснювати постачання продукції за адресою: м. Кременчук, пров. Г.Бреста, 35 а. Указана адреса є адресою реєстрації/місцезнаходження КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради.

А відповідно до товарно-транспортних накладних (а.с.214-230 т.3) замовником (платником) послуги з автоперевезення є ПП "ЕР-КРІ".

Отже, твердження відповідача про відсутність фактичного транспортування придбаної у ПП "ЕР-КРІ" продукції не відповідає дійсності та спростовано в ході розгляду справи.

На момент укладення правочинну, його виконання контрагент позивача був правоздатним і зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.49-51 т.4).

Таким чином, суд дійшов висновку, що господарські операції позивача зі спірним контрагентом у перевіряємий період мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України.

Отже, позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту суму 15827,00 грн за господарською операцією з ПП "ЕР-КРІ".

Господарські відносини позивача з ТОВ "Ізомат-Експорт" ґрунтувалися на підставі договірних відносин з постачання вугілля активованого.

В акті перевірки зазначено, що позивач придбавав у ТОВ "Ізомат-Експорт" вугілля активоване згідно з договором поставки №КВК-2384/09-2010 від 01.08.2010 (а.с.118-121 т.1).

За результатом здійснення вказаної господарської операції складені наступні документи: специфікація до договору поставки №2384/09-2010 від 01.08.2010, накладна №1908101 від 19.08.2010, податкові накладні №1608101, №1708101, №1808101, №1908101, прибутковий ордер №ПН-0001948 від 19.08.2010, а також на підтвердження сплати та транспортування товару до суду надано товарно-транспортну накладну та платіжне доручення №98 від 14.09.2010 (а.с.121, 125-128 т.1).

Зі змісту вказаних документів слідує, що позивач на підставі договору поставки №КВК-2384/09-2010 від 01.08.2010 придбав у ТОВ "Ізомат-Експорт" вугілля активоване на загальну суму 91875,00 грн, у тому числі ПДВ - 15312,50 грн.

Водночас контролюючий орган ставить у вину позивачу віднесення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість у розмірі 41563,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ "Ізомат-Експорт".

Відповідачем не надано змістовних пояснень щодо вказаної невідповідності суми податку на додану вартість.

Судом встановлено, що між КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (покупець) та ТОВ "Ізомат-Експорт" (постачальник) 01.03.2010 укладено договір поставки №КВК-2115-1/03-2010 (а.с.20-22 т.1).

Відповідно до умов пункту 1.1 договору постачальник зобов'язується передати в строк, визначений у п.2.1 цього договору, у власність покупцеві продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію.

Пунктом 2.1 договору обумовлено, що найменування, одиниці виміру, загальна кількість та ціна продукції визначаються специфікацією, що є невід'ємним додатком №1 до цього договору.

Поставка продукції за цим договором здійснюється за вимогою (пункт 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору визначено, що поставка продукції за цим договором здійснюється постачальником за адресою: м. Кременчук, пров. Г.Бреста, 35 а.

Ціна за одиницю продукції, що поставляється за цим договором, визначена сторонами у Специфікації (пункт 3.1 договору).

На підтвердження реальності виконання умов договору поставки від 01.03.2010 №КВК-2115-1/03-2010 позивачем надані бухгалтерські та податкові документами, а саме:

- специфікацію до договору поставки №КВК-2115-1/03-2010 від 01.03.2010 (а.с.23 т.3);

- накладну №01092 від 01.09.2010 (а.с.43 т.3);

- прибутковий ордер №ПН-0001949 від 01.09.2010, №ПН-0001488 від 17.08.2010 (а.с.46-47 т.3);

- податкові накладні №02/08-10/1 від 02.08.2010, №03/08-10/1 від 03.08.2010, №03/08-10/2 від 03.08.2010, №04/08-10/1 від 04.08.2010, №1608101 від 16.08.2010, №1708101 від 17.08.2010, №1808101 від 18.08.2010, №1908101 від 19.08.2010. №01092 від 01.09.2010 (а.с.34-42 т.3).

Ці первинні документи є такими, що відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності.

Розрахунок за придбаний товар здійснювався позивачем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "Ізомат-Експорт", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень та виписками з журналу розрахунків (а.с.24-33 т.3).

Транспортування придбаної продукції здійснено контрагентом позивача, у підтвердження чого надано товарно-транспортні накладні (а.с.44-45 т.3).

На момент укладення правочинну, його виконання контрагент був правоздатним і зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, мав діюче свідоцтво платника податку на додану вартість і включений до Реєстру платників даного податку (а.с.122-124 т.1, а.с.52-54 т.4).

Із письмових пояснень позивача слідує, що придбане в ТОВ "Ізомат-Експорт" вугілля активоване використане у власній господарській діяльності для очищення води, у підтвердження чого надано акт списання №СпТ-000394 від 30.09.2010 (а.с.122 т.2);

Таким чином, суд дійшов висновку, що господарські операції позивача з ТОВ "Ізомат-Експорт" у перевіряємий період мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України.

Отже, позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту суму 41563,00 грн за господарською операцією з ТОВ "Ізомат-Експорт".

За твердженням позивача, господарські відносини з ТОВ "ТД "Автомеханіка" ґрунтувалися на підставі договірних відносин з придбання автозапчастин.

В акті перевірки зазначено, що позивачем зайво віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по придбанню автозапчастин у ТОВ "ТД "Автомеханіка" на суму ПДВ 8403,00 грн.

Згідно з письмовими поясненнями позивача від 28.07.2017 вих.№23/4764 (а.с.99-101 т.4) взаємовідносини з ТОВ "ТД "Автомеханіка" ґрунтувались на підставі договору поставки №КВК-2195/02-2010 від 11.02.2010.

Однак суду не надано договір, на підставі якого здійснювалась діяльність між позивачем та ТОВ "ТД "Автомеханіка".

Суд неодноразово зобов'язував позивача надати належним чином завірену копію договору поставки №КВК-2195/02-2010 від 11.02.2010, а також ухвалою суду від 03.08.2017 витребував указаний договір у ТОВ "ТД "Автомеханіка", проте, станом на дату розгляду справи договір суду не надано.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оскільки договір поставки №КВК-2195/02-2010 від 11.02.2010 до суду не наданий, то у суду відсутня можливість дослідити правомірність формування податкового кредиту з сум ПДВ з придбання ТМЦ у ТОВ "ТД "Автомеханіка" на суму ПДВ на суму 8403,00 грн.

Таким чином, податковий орган правомірно дійшов висновку про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ у розмірі 8403,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ "ТД "Автомеханіка".

Господарські відносини позивача з ТОВ "Монолітбудкомплект" ґрунтувалися на підставі договірних відносин з виконання ремонтних робіт.

20.07.2010 між КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (замовник) та ТОВ "Монолітбудкомплект" (генпідрядник) укладено договір на виконання ремонтних робіт побутових приміщень Крюківського водозабору інв.№00110235 (а.с.38-44 т.2).

Так, відповідно до умов пункту 1 договору замовник доручає, а генпідрядник забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору виконання будівельно-монтажних робіт. Об'єкт будівництва: роботи по ремонту побутових приміщень Крюківського водозабору інв.№00110235. Адреса розташування об'єкта: вул. Республіканська, 96а. (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 3 договору склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання генпідряднику, визначені проектно-кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 9 договору обумовлено, що ціна визначається на основі затвердженої проектно-кошторисної документації, що є невід'ємною частиною договору, є динамічною і складає 56035,00 грн, крім того ПДВ - 11207,00 грн. Загальна вартість договору складає 67242,00 грн.

На підтвердження реальності виконання умов договору на виконання ремонтних робіт побутових приміщень Крюківського водозабору інв.№00110235 від 20.07.2010 позивачем надані бухгалтерські та податкові документами, а саме:

- рахунок №27910 від 30.07.2010 (а.с.45 т.2);

- податкова накладна №30/07-17 від 30.07.2010 (а.с.46 т.2);

- кошторис на капітальний ремонт (а.с.47-59 т.3);

- довідка про вартість виконаних підрядних робіт за липень 2010 року №5-0-0-1-3 (а.с.60 т.2);

- акт №5-0-1-3 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2010 року (а.с.61-71 т.2);

- фотографічні зображення виконаних робіт (а.с.12-16 т.3).

Указані первинні документи є такими, що відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності.

На момент укладення правочинну, його виконання контрагент позивача був правоздатним і зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.46-48 т.4).

В акті перевірки зазначено, що відповідно до декларації з податку на прибуток за 2010 рік основні фонди відсутні, запаси відсутні, згідно з розрахунком комунального податку за 2010 рік на підприємстві ТОВ "Монолітбудкомплект" значиться 7 працівників, тобто у підприємства відсутні необхідні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне обладнання, сировина, матеріали для здійснення діяльності, пов'язаної з виконанням ремонтних робіт.

Доводи відповідача, які ґрунтуються на податковій інформації, наявній у податковому органі, суд визнає безпідставними, оскільки відсутність трудових ресурсів не може слугувати беззаперечним фактом відсутності реальності здійснення господарських операцій. Відсутність трудових ресурсів у контрагента позивача може свідчити про порушення ним вимог трудового законодавства щодо належного оформлення трудових відносин. Суд зазначає, що порушення податкового законодавства з боку контрагента платника податків не може автоматично свідчити про наявність порушень податкового законодавства саме з боку позивача без підтвердження належними та допустимими доказами, а отже, не може тягнути за собою настання негативних наслідків для нього.

Крім того, пунктами 28-30 договору передбачена можливість генпідрядника залучати до виконання робіт субпідрядників.

Відповідно до державного акта на право користування земельною ділянкою серія ЯЯ №220070 земельна ділянка, що розташована по вул. Республіканській, 96а в м. Кременчуці, призначена для експлуатації та обслуговування Крюківського водозабору (а.с.17 т.3). А відповідно до свідоцтва про право власності серії САЕ №738473 позивач є власником нежитлових будівель Крюківського водозабору, що розташовані за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Республіканська, 96а (а.с.18 т.3).

Стосовно посилань відповідача на те, що акти виконаних робіт складені з порушенням вимог їх складання, а саме: відсутні розрахунки компенсації витрат на відрядження робочих підрядної організації при виконанні робіт, суд зазначає таке.

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554 "Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві" затверджено типові форми первинних облікових документів у будівництві N КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та N КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" та запроваджено застосування типових форм первинних облікових документів у будівництві з моменту прийняття наказу про їх затвердження.

Проте це наказ втратив чинність відповідно до наказу Державного Комітету статистики України, Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №453/533.

Отже, посилання відповідача на порушення вимог наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554 "Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві" є безпідставним.

Таким чином, суд дійшов висновку про реальність господарських взаємовідносин між КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради та ТОВ "Монолітбудкомплект" з виконання умов договору на виконання ремонтних робіт побутових приміщень Крюківського водозабору інв.№00110235 від 20.07.2010. У зв'язку з чим висновок податкового органу про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ з отриманих ремонтних робіт від ТОВ "Монолітбудкомплект" у розмірі 11207,00 грн є безпідставним.

Крім іншого, перевіркою встановлено, що КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради неправомірно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по постачальникам, які не задекларували своє зобов'язання на загальну суму 38512,50 грн.

Згідно з автоматизованим співставленням податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів декларацій з ПДВ встановлено розбіжності по постачальникам: ТОВ "ТД "Аква-Холдинг" за липень 2010 року на суму 22831,61 грн, ПП ВКП "Украгропродукт" за грудень 2010 року на суму 3400,00 грн, ТОВ "Текс Лайн" за лютий 2011 року на суму 333,33 грн, КП "Вода" за березень 2011 року на суму 3250,00 грн, КП "Кременчуцький завод комунального устаткування" за травень 2011 року на суму 4329,00 грн, ТОВ "Кобра Медіа" за червень 2011 року на суму 1368,56 грн.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо неправомірності включення до складу податкового кредиту суми ПДВ по постачальникам, які не задекларували своє зобов'язання на загальну суму 38512,50 грн, суд зазначає наступне.

Як вищезазначено, відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податковим кредитом є сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначене згідно з цим Законом.

Правила формування податкового кредиту платника податку на додану вартість визначено статтею 7 зазначеного Закону.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит є дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг) або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів, дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків.

Підпунктом 7.4.5 статті 7 цього Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Отже, Закон України "Про податок на додану вартість" визнає лише один випадок невключення до складу податкового кредиту витрат зі сплати податку - відсутність податкової накладної. Інших підстав для невключення до складу податкового кредиту витрат зі сплати податку зазначений Закон не передбачає.

На вимогу суду позивачем не надані податкові накладні та докази взаємовідносин з ТОВ "ТБ "Аква-Холдинг", ПП В-КФ "Украгропродукт", ТОВ "Текс Лайн", КП "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", ПАТ "Кременчуцький завод комунального устаткування", ТОВ "Кобра медіа", натомість, позивачем надано до суду акт №1 від 06.09.2016 та акт №2 від 27.04.2015 "Про вилучення для знищення документів, невнесених до Національного архівного фонду" (а.с.112-115 т.4).

Суд зазначає, що зі змісту вказаних актів неможливо встановити що саме податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ "ТБ "Аква-Холдинг", ПП В-КФ "Украгропродукт", ТОВ "Текс Лайн", КП "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", ПАТ "Кременчуцький завод комунального устаткування", ТОВ "Кобра медіа" вилучено для знищення.

Крім того, суд звертає увагу на приписи пункту 44.4 статті 44 Податкового кодексу України, у якому зазначено, що якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Однак, всупереч указаній нормі КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради не забезпечило зберігання документів по взаємовідносинам зі спірними контрагентами.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту.

Отже, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та оцінивши докази, надані сторонами у справі у їх сукупності, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено правомірність віднесення суми податку на додану вартість у сумі 38512,50 грн по взаємовідносинам з ТОВ "ТБ "Аква-Холдинг", ПП В-КФ "Украгропродукт", ТОВ "Текс Лайн", КП "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", ПАТ "Кременчуцький завод комунального устаткування", ТОВ "Кобра медіа" до складу податкового кредиту.

Таким чином, суд погоджується з висновком контролюючого органу про порушення підпунктів 7.4.1, 7.4.4. пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту в сумі 38512,50 грн (згідно з розрахунком податкового зобов'язання з ПДВ - 38513,00 грн).

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, покладено на контролюючий орган.

У даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 22.12.2011 №/3645 в частині суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 85745,00 грн, з яких: 68596,00 грн - за основним платежем, 17149,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення про задоволення позовних вимог КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.12.2011 №/3645 у сумі грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 85745,00 грн, з яких: 68596,00 грн - за основним платежем, 17149,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої та третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції від 22.12.2011 №/3645 в частині суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 85745,00 грн, з яких: 68596,00 грн - за основним платежем, 17149,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області () на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 857,47 (вісімсот п'ятдесят сім гривень сорок шість копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна