Справа № 602/998/16-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8579/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Лановецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (Далі - УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії УПФУ щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, скасувати рішення комісії УПФУ для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV), оформлене протоколом № 2 про відмову в призначенні йому пенсії по віку на пільгових умовах згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) та зобов'язати відповідача зарахувати періоди роботи трактористом з 02.02.1987 по 01.10.1987 у Лановецькому районному об'єднанні «Сільгоспхімія», з 17.03.2000 по 02.04.2002 у виробничій дільниці «Ланівці» ДП «Тернопільський газопромисловий комплекс» до пільгового стажу, а також призначити вказану пенсію з 02.11.2015.

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 12.07.2017 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, УПФУ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що позивачем не було надано уточнюючих документів за час роботи у Лановецькому районному об'єднанні «Сільгоспхімія» з 02.02.1987 по 01.10.1987 та ТзОВ «Савіа» з 01.10.2004 по 14.01.2005, з 12.04.2005 по 23.01.2006, а тому суд першої інстанції виніс рішення зарахувати вищезазначені періоди роботи до пільгового стажу протиправно, ігноруючи при цьому встановлений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006. Крім того, судом невірно зазначено строки призначення пенсії, встановлені ст.83 Закону № 1788-XII. Тому просить скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12.07.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні його адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати в частині дати призначення пенсії, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1, останній в період з 12.07.1978 по 31.12.1977 (113 трудоднів) працював на посаді тракториста в СГВК «Борщівка», з 01.01.1978 по 20.11.1978 трактористом в СГВК «Борщівка», з 23.11.1978 по 19.11.1980 проходив військову службу, з 01.01.1981 по 27.09.1986 працював на посаді тракториста в СГВК «Борщівка», з 02.02.1987 по 01.10.1987 трактористом-машиністом в Лановецькому районному об'єднанні «Сільгоспхімія», з 05.10.1987 по 31.05.1999 трактористом (бульдозеристом) в Лановецькому сакзаводі, який 20.01.1997 було перетворено у ВАТ «Лановецький цукровий завод», з 01.06.1999 по 31.07.1999 прийнятий на роботу в порядку переводу трактористом цеху механізації в ДП «Ланівці» ЗАТ «Тернопіпльський АПК», з 02.08.1999 по 16.03.2000 трактористом у філії «Ланівці» ЗАТ «Тернопіпльський АПК», з 17.03.2000 по 01.01.2001 трактористом у виробничій дільниці «Ланівці», з 01.01.2001 по 02.04.2002 трактористом на виробничій дільниці «Ланівці» Тернопільської філії ЗАТ «Гаврилівський птахівничий комплекс», який з 15.08.2001 перейменовано на ЗАТ «Комплекс агромарс», з 24.04.2003 по 01.10.2004 працював на посаді механіка-тракториста у ТзОВ «Компанія Кенан-ЛТЛ», з 01.10.2004 по 14.01.2005 трактористом в ТзОВ «Савіа», з 18.07.2005 по 23.01.2006 трактористом в ТОВ «Савіа», з 23.01.2006 по 06.04.2012 в ПСП «Горинь», з 01.08.2012 по 04.02.2015 у ТзОВ «Мрія центр», з 09.07.2015 по 25.03.2016 у ТзОВ «Райз М».

08.04.2016 ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за результатами якої, протоколом № 2 комісії УПФУ від 07.07.2016 йому було відмовлено у її задоволенні в зв'язку з не підтвердженням 20 років роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції.

Зі змісту даного протоколу вбачається, що до пільгового стажу УПФУ зарахував періоди роботи з 12.07.1977 по 31.12.1977, з 01.01.1978 по 20.11.1978, з 23.11.1978 по 19.11.1980, з 01.01.1981 по 27.09.1986, з 23.01.2006 по 06.04.2012, з 01.08.2012 по 04.02.2015, з 09.07.2015 по 25.03.216. Пільговий стаж складає 18 років 04 місяці 04 дні, чого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що записи у трудовій книжці та наявні в матеріалах справи докази, підтверджують стаж роботи позивача трактористом, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції понад 20 років, що дає останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Суд також вирішив питання про судові витрати, стягнувши сплачений позивачем судовий збір на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах, проте, вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання дати, з якої слід призначити пенсію, допустив порушення норм матеріального права, з огляду на наступне.

Згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

У відповідності до ст. 62 цього Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.6 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973 «Про трудові книжки робітників та службовців», до трудової книжки заносяться відомості про працівника : прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на які прийнято працівника, провадяться : для робітників у відповідності з найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікованому довіднику робіт і професій робітників.

Відповідно до вимог п.п.1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці мають бути вказані періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно вимог Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 18-1 від 10.11.2006, для підтвердження стажу роботи необхідно подати до управління ПФУ за місцем проживанням ряд документів, які підтверджують трудовий стаж.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

На підтвердження стажу своєї роботи на посаді тракториста, позивачем було подано трудову книжку, архівну довідку № 457/26-3.02 від 17.05.2016, видану Архівним відділом Тернопільської міської ради, лист ТзОВ «Комплекс Агромарс» філія «Гаврилівський птахівничий комплекс» № 2115 від 28.04.2016, лист Лановецької міської ради № 74 від 29.06.2016, накази по Лановецькому районному виробничому об'єднанню по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» № 8-к від 02.02.1987 та № 87 від 01.10.1987, витяги з наказів ДП «Ланівці ЗАТ «Тернопільський Агропромисловий комплекс» № 1-к від 01.06.1999, № 8-к від 30.07.1999, № 9-к від 02.08.1999, № 8-к від 16.03.2000, наказ ДП «Тернопільський аграрний комплекс» Концерну «Комплекс» № 25 від 12.04.2000, лист Лановецької міської ради № 72 від 29.06.2016.

Покликання відповідача на те, що суд першої інстанції протиправно виніс рішення без уточнюючих документів, зарахувавши періоди роботи в Лановецькому районному об'єднанні «Сільгоспхімія» та ТзОВ «Савіа», ігноруючи при цьому встановлений Порядок підтвердження періодів роботи затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відсутність відповідних документів, а так само недоліки у їх оформленні не можуть бути підставою для позбавлення особи права на належну їй пільгову пенсію, якщо із інших даних, зокрема трудової книжки та архівних документів, свідчень, доступних джерел та логічних умовиводів, вбачається наявність усіх обставин для цього.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.18 вказаного вище Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судом першої інстанції в судовому засіданні на підставі показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 які працювали разом з позивачем підтвердили факт роботи позивача трактористом-машиністом та його постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у спірний період.

Колегія суддів зазначає, що на день звернення позивачем за пенсією за віком на пільгових умовах були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку наявність підстав для задоволення позову.

Вимогами ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України № 7 від 20.01.1992. Зокрема, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії : бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.07.1974 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Із наведеного випливає, що суд першої інстанцій вірно застосував наведені вище норми матеріального права, внаслідок чого дійшов правильного висновку про обґрунтованість та підставність заявлених позовних вимог.

Однак, при визначенні періоду часу, з якого позовні вимоги підлягають задоволенню, судом першої інстанції не враховано, що із заявою про призначення пенсії по віку на пільгових умовах згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач звернувся до пенсійного органу лише 08.04.2016, при цьому право на пільгову пенсію у нього виникло 02.11.2015

Частиною першою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно пункту першого частини першої цієї статті, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Аналогічні вимоги закріплені і в п. «а» ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин та беручи до уваги наведені вище норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем було пропущено тримісячний строк звернення до органу, що призначає пенсії, а тому така повинна бути призначена з дня звернення із заявою про призначення пенсії 08.04.2016.

Також, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Частиною першою статті 94 КАС України передбачено, що у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016, який набрав чинності 01.01.2017), Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З матеріалів справи видно, що на момент пред'явлення позову, відповідач не користувався вказаною пільгою, а позивач заявляв вимогу про стягнення на його користь понесених судових витрат, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення сплаченого позивачем судового збору, передбаченого як норм КАС України, так і Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Лановецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2017 року по справі № 602/998/16-а скасувати в частині зобов'язання Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту настання права на пенсію, з 2 листопада 2015 року та прийняти в цій частині нову постанову.

Зобов'язати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, з 08 квітня 2016 року.

У решті постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський
Повний текст постанови складено 11.09.2017.