Справа № 127/15721/17
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/703/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2017 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 управління патрульної поліції м. Вінниці Чорного Віталія Петровича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 управління патрульної поліції м. Вінниці Чорного Віталія Петровича про скасування постанови № 287962 по справі про адміністративне правопорушення від 15.07.2017 року. Позов мотивований тим, що 15.07.2017 року поліцейським БУПП м. Вінниці старшим лейтенантом поліції Чорним Віталієм Петровичем було винесено постанову № 287962 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАГІ та накладено стягнення у вигляді штрафу 85 гривень, відповідно до якої, 15.07.2017 року о 01 годині 40 хвилин, в громадському місці, а саме, в наркологічному диспансері по вул. Пирогова, 109, міста Вінниці, ОСОБА_1 знаходився в п'яному вигляді, чим ображав людську гідність та громадську мораль. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. 15.07.2017 року близько 00:30 годин, після зустрічі з друзями, ОСОБА_1 повертався додому, в жодному разі не порушуючи громадський порядок і нікому не заважаючи, тому його дії не могли носити протиправний характер. Його дії в жодному разі не посягали на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління тому і не могли трактуватися як адміністративне правопорушення. Дане поняття чітко визначене в ст. 9 КУпАП. Під час слідкування позивача додому, його абсолютно безпідставно зупинили працівники управління патрульної поліції м. Вінниці. На його прохання представитись та пояснити причину затримання, відповіді він не отримав. Натомість, працівники поліції надягли на руки позивача кайданки, відібрали сумку з особистими речами, заштовхали його в службовий автомобіль та відвезли у Вінницький наркологічний диспансер для обстеження, хоча позивач не відмовлявся від того, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Саме ці обставини призвели до того, що позивач, всупереч власній волі, вночі, 15.07.2017 року,опинився за адресою вул. Пирогова, 109 м. Вінниці в наркологічному диспансері, де за думкою працівників патрульної поліції скоїв адміністративне правопорушення. Вказаний медичний заклад за своїм визначенням, не може являтися громадським місцем о другій годині ночі. Зовсім безглуздим виглядає той факт, що своєю присутністю в наркологічному диспансері, який виконує функцію лікування та профілактики наркоманії та алкоголізму, позивач міг образити людську гідність та мораль і своїм виглядом довести до шоку чергового лікаря-нарколога. Таким чином, позивач був доставлений самими працівниками патрульної поліції на місце події для скоєння, на їх думку, правопорушення.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що постанова від 15.07.2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно нього є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Сторони по справі до судового засідання не з'явились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись завчасно та належним чином. Позивачем суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, враховуючи положення ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, вільності та свободи у поданні суду доказів в обґрунтування свої вимог та заперечень та доведенні перед судом в їх переконливості; однак, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обов'язок щодо доведення правомірності таких дій (бездіяльності) та рішень покладається на відповідача.

Так, судом встановлено, що постановою АА № 287962 від 15.07.2017 року, складеною інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Вінниця старшим лейтенантом поліції Чорним В.П., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51, 00 гривень на користь держави. Відповідно до вказаної суті вчиненого правопорушення у постанові зазначено, що 15.07.2017 року о 01 год. 40 хв. в громадському місці, а саме в наркодиспансері по вул. Пирогов, 109, м. Вінниця, ОСОБА_1 знаходився в п'яному вигляді, чим ображав людську удність та громадську мораль. (а.с. 4).

Відповідно до ч.1 ст. 178 КУпАП розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п'яному вигляді тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі прямого або непрямого умислу.

При цьому, з об'єктивної сторони діяння даного складу адміністративного правопорушення, яке виражається в появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль перш за все пов'язується з: 1) поведінкою особи у стані сп'яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав'язливе ставлення до громадян тощо); 2) коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); 3) через сп'яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); 4) п'яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову.

Не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п'яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому, з огляду на загальноетичні норми поведінки, є пристойною.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Реалізуючи свої повноваження в даній сфері, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків подій.

Вирішуючи даний спір суд приходить до висновку, що сам факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, за сукупністю наданих доказів не доводиться матеріалами справи.

Також, враховуючи положення ст. 71 КАС України, суд звертає увагу на процесуальну поведінку відповідача, його неявки в судове засідання та ненадання належних доказів за пропозицією суду.

Водночас, посилання позивача про недоведеність наявності в його діях складу адміністративного правопорушення оцінюється судом як спосіб захисту.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, до Вінницького наркологічного диспансеру позивач прибув не сам, а приведений поліцейськими силою, хоча ним не заперечувався факт того, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Наведена вище обставина в постанові про накладення адміністративного стягнення свідчить лише про необ'єктивність та упередженість при її винесенні, а відтак оцінюється як неналежна адміністративна поведінка.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У правовідносинах, які склались між сторонами, відповідачем було порушено принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, так як не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставин справи, та не вирішено її в точній відповідності з законом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач не довів правомірність свого рішення, підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В той час, як строк звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав не підлягає поновленню, так як, зважаючи на отримання позивачем копії постанови 19.07.2017 року та поштового штемпелю суду на позовній заяві, позивач звернувся в межах десятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 33, 96, 245, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 18, 69, 70, 159-162, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АА № 287962 від 15.07.2017 року, складену інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Вінниця старшим лейтенантом поліції Чорним Віталієм Петровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.178 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85, 00 гривень.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.О. Жмудь