Справа № 820/10622/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 вересня 2017 р. № 820/10622/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Тереховій О.Ю.,

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Соляник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Харківського міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області
про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Харківського міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі по тексту - відповідач -1, ХМУ ГУ МВС), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі по тексту - відповідач-2, ГУ МВС), в якому (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 31 липня 2017 року) просила суд:

визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України у Харківській області від 04 вересня 2015 року № 459 о/с про у запас Збройних сил позивачки, одинокої матері дитини до 14 (чотирнадцяти) років, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, з органів внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України за пунктом 64 "Є" (за порушення дисципліни - прогул);

поновити її, старшого лейтенанта міліції, ОСОБА_3 на службі в ОВС МВС України на посаді інженера групи зв'язку та спецтехніки полку патрульної служби;

зобов'язати відповідачів виплатити їй суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу по день винесення судового рішення;

стягнути з відповідачів судові витрати;

стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію моральної шкоди, причиненої їй неправомірними діями у сумі 50 000 грн. (п'ятдесят тисяч гривень).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала на службі в органах внутрішніх справ України з 11.01.2010 року, а наказом від 04.09.2015 року № 459 о/с була, на думку позивача, незаконно звільнена з посади інженера групи зв'язку та спецтехніки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України у Харківській області.

Вказує, що 31.03.2015 р. нею, засобами поштового зв'язку, було отримане повідомлення від керівництва полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України про те, що згідно наказу ГУ МВС України в Харківській області № 380 від 27.03.2015р. "Про організаційно - штатні зміни по ГУ МВС України в Харківській області" було оголошено перелік змін у штатах, відповідно до яких, ряд посад у підрозділі, в тому числі і посада, яку позивач обіймала - скорочено та у подальшому, згідно із Законом України "Про зайнятість населення", якщо вона не буде перепризначена на іншу посаду протягом двох місяців - буде звільнена по скороченню штатів. Станом на 27.03.2015 р. знаходилась на лікарняному у зв'язку із хворобою її малолітньої дитини (3 роки), а саме в цей день, 27.03.2015р., - у Обласній дитячій лікарні №1 Регіональному центрі дитячої імунології.

12.05.2015 р. позивач рапортом звернулась до начальника ГУ МВС України в Харківський області Д. Д. Дмитрієва про звільнення її з органів ОВС з 13.05.2015р. за скороченням штату згідно наказу № 380 від 27.03.2015 року.

Далі, як зазначає позивач, 29.05.2015 р. їй в усному порядку від інспектора ВКЗ А.В, Олійника стало відомо, що з 27.05.2015 р. наказом по ГУ МВС України в Харківський області, згідно ст. 21 Положення про проходження служби, її було переведено на іншу посаду.

09.09.2015 р. позивач отримала поштове повідомлення від ГУ МВС України в Харківській області та Харківського міського управління про звільнення її з посади за порушення службової дисципліни у зв'язку із відсутністю на службі без поважних причин з 27.05.2015 р. та наказ № 459 о/с від 04.09.2015 р., який вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню позаяк, на думку позивача її не мали права звільняти з роботи так як вона є матір'ю одиначкою, яка має дитину віком до 14 років, оскільки така заборона встановлена частиною 3 ст. 184 КЗпП України де, зокрема, вказано, що звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним позивач звернулась до суду із відповідним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідачів до справи надав письмові заперечення, де проти позову заперечував та просив залишити позовні вимоги без задоволення у зв'язку з тим, що винесений наказ про звільнення є законним та таким, що відповідає чинному законодавству України.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач перебувала на службі в органах внутрішніх справ України з 11 січня 2010 року, де працювала на посаді інженера групи зв'язку та спеціальної техніки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області.

31 березня 2015 року ОСОБА_3 отримала листа від керівництва полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області від 27 березня 2015 року № 87/510, в якому її повідомлено про те, що згідно наказу ГУ МВС України в Харківській області "Про організаційно-штатні зміни по ГУМВС України в Харківській області" від 27 березня 2015 року № 380 було оголошено перелік змін у штатах, відповідно до яких ряд посад у підрозділі, в тому числі й посада, яку вона обіймає, скорочено. Позивача одночасно проінформовано, що згідно із Законом України "Про зайнятість населення" у разі її не перепризначення на іншу посаду протягом двохмісячного терміну її буде звільнено.

Отримання вказаного листа 31.03.2015 р. підтверджується позивачем у позові до якого також нею було додано копію зазначеного листа та поштового конверта (а.с. 19 т.1), копією рапорту ОСОБА_3 на ім'я начальника ГУ МВС Дмитрієва А.А. від 12.05.2015 року (а.с. 27 т.1), копією рапорту ОСОБА_3 на ім'я начальника ГУ МВС Дмитрієва А.А. від 29.05.2015 року (а.с. 21, 22 т.1).

Як вбачається з Переліку змін у штатах МВС України, затвердженому наказом МВС України від 13 травня 2015 року № 260 та оголошеному наказом ГУ МВС України в Харківській області від 27 березня 2015 року №380, у групі зв'язку та спеціальної техніки підрозділу міліції громадської безпеки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області було скорочено одну посаду інженера.

При судовому розгляді справи встановлено, що 5 травня 2015 року ОСОБА_3 прибула до ГУ МВС України в Харківській області, де у присутності інспекторів відділу комплектування та проходження служби управління кадрового забезпечення ГУ МВС України в Харківській області підполковника міліції Магди А.А., майора міліції Васильєва Є. В., капітана міліції Мартиненка Ю.В. її було ознайомлено з довідкою некомплекту посад у підрозділах ХМУ ГУ МВС України та ГУ МВС України в Харківській області. ОСОБА_3 від написання рапорту про призначення на будь-яку із запропонованих посад відмовилася, про що було складено акт (а.с. 83 т.1).

12 травня 2015 року позивач звернулась із рапортом до начальника ГУ МВС України в Харківський області про її звільнення з органів внутрішніх справ з 13 травня 2015 року за скороченням штату на підставі наказу ГУ МВС України в Харківській області від 27 березня 2015 року № 380 (а.с. 84 т.1).

Листом ГУ МВС України в Харківській області від 15 травня 2015 року № 7/5763 на зазначений рапорт позивачу було надано відповідь, з якої вбачається, що згідно з вимогами чинного законодавства звільнення за скороченням штату або чисельності працівників не допускається у період їхньої тимчасової непрацездатності. Крім того, позивачу було запропоновано терміново прибути до підрозділу кадрового забезпечення полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області для вирішення питання щодо подальшого проходження служби. Зазначено, що при собі мати документи, які підтверджують, що вона не перебуває на лікарняному (а.с. 85 т.1).

26 травня 2015 року начальником сектору комплектування та проходження служби відділу кадрового забезпечення (далі - СКПС ВКЗ) ХМУ ГУ МВС України в Харківській області складено висновок щодо призначення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дзержинського районного відділу (далі - СДІМ Дзержинського РВ) ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, який 27 травня 2015 року був затверджений начальником ГУ МВС України в Харківській області (а.с. 87-89 т.1).

Наказом ГУ МВС України в Харківській області "По особовому складу" від 27 травня 2015 року № 236 о/с відповідно до пункту 21 Положення ОСОБА_3 призначено на посаду дільничного інспектора міліції СДІМ ВМ (м.Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області зі звільненням з посади інженера групи зв'язку та спеціальної техніки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області (а.с. 91 т.1).

Як встановлено судом та підтверджується текстом позовної заяви позивача 29.05.2015 р. їй в усному порядку від інспектора ВКЗ А.В. Олійника стало відомо, що з 27.05.2015 р. наказом по ГУ МВС України в Харківський області, згідно ст. 21 Положення про проходження служби, її було переведено на іншу посаду, що також підтверджується рапортом Александровової В.М. від 29.05.2015 р. (вх. №А-374-ск від 02.06.2015 р.) (а.с. 92-93 т.1).

Таким чином, на виконання вимог п.21 Положення, наказом ГУМВС № 236о/с від 27.05.2015 призначено на посаду дільничного інспектора міліції СДІМ ВМ Дзержинського РВ ХМУ.

Зазначений наказ разом із листом ХМУ ГУМВСУ від 27.05.2015 року №30/751 було направлено позивачу. Проте, як свідчать матеріали справи, вказане поштове відправлення було надіслано на невірну адресу, а саме: АДРЕСА_1. Вказана обставина сторонами не спростовується.

Проте відповідно до акту , складеного 29 травня 2015 року о 11 год. 00 хв. в кабінеті 324 СКПС ВКЗ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області (м. Харків, вул. Ярославського, 1/29) інспекторами СКПС ВКЗ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області майором міліції Суботіним А.Ю, майором міліції Олійником О.В. та майором міліції Хворостом М.М., старшому лейтенанту міліції ОСОБА_3 та її представнику Савченко (Александровій) Н.П. було повідомлено, що відповідно до пункту 21 Положення та наказу ГУ МВС України в Харківській області від 27 березня 2015 року № 380 ОСОБА_3 з 27 травня 2015 року наказом ГУ МВС України в Харківській області від 27 травня 2015 року №236 о/с призначена на посаду дільничного інспектора міліції СДІМ ВМ (м.Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області. Також позивачу було роз'яснено про необхідність негайного прибуття до зазначеного підрозділу та приступити до виконання службових обов'язків за посадою (а.с. 86 т.1).

Цього ж дня, 29 травня 2015 року позивач знову звернулася з рапортом (вх. №А-374-ск від 02.06.2015 р.) до начальника ГУ МВС України в Харківській області з проханням звільнити її за скороченням штатів (а.с. 92-93 т.1).

Листом ГУ МВС України в Харківській області від 30 червня 2015 року за №30/1097 на рапорт позивача від 29 травня 2015 року позивачу повідомлено, що згідно зі статтею 184 Кодексу законів про працю України звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу одиноких матерів за наявності дитини віком до чотирнадцяти років не допускається, а також запропоновано прибути до керівництва відділу кадрового забезпечення ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з метою вирішення питання щодо подальшого проходження нею служби в органах внутрішніх справ. Цей лист був отриманий представником позивача ОСОБА_1 2 липня 2015 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 94 т.1).

Позивач не прибула до ХМУ ГУ МВС України в Харківській області для продовження проходження служби, що підтверджується копіями рапортів співробітників Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_15, ОСОБА_16 (а.с. 101-132 т.1) та копіями письмових пояснень співробітників Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,ОСОБА_23, ОСОБА_24 (а.с. 133-138 т.1).

На підставі рапорту тимчасово виконуючого обов'язки начальника СДІМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області про те, що 17 липня 2015 року дільничний інспектор СДІМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старший лейтенант міліції ОСОБА_3 була відсутня на робочому місці, про свою відсутність нікого не повідомила, зв'язок з нею відсутній, місцезнаходження її невідоме, начальником Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області було видано наказ "Про призначення службового розслідування" від 17 липня 2015 року № 243 (а.с. 98-99 т.1).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Дзержинський РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області звертався з письмовими запитами 28.07.2015 року: голови Харківської міської ради Кернеса Г.А., головного управління охорони здоров'я ОДА, головного лікаря міської поліклініки №6, та від 10.08.2015 року до поліклініки ГУ МВС У в Харківській області, отримання яких підтверджується копіями відповідних штампів, із письмовими запитами про те, що у зв'язку із стурбованістю відсутністю тривалого часу працівника ОСОБА_3 просять повідомити про звернення останньої за медичною допомогою (а.с. 139-142 т.1).

Згідно листів на вищезазначені запити позивачка за наданням медичної допомоги не зверталася (а.с. 139, 140 звор. стор).

Копіями рапорту від 26.08.2015 року і акту від 27.08.2015 року зафіксовано факт виїзду співробітників Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області за місцем мешкання позивача.

Так, у рапорті начальника СКЗ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області К.С. Печенежського та акті від 27.08.2015 року зазначено, що при виїзді за адресою АДРЕСА_2, жінці, що представилася матір'ю позивачки було повідомлено про те, що ОСОБА_3 відсутня протягом двох місяців у зв'язку з чим її можливо буде звільнено за результатами службового розслідування, покликати ОСОБА_3 матір відмовилася (а.с. 143, 145 т.1).

Згідно з висновком за результатами службового розслідування за фактом відсутності на службі дільничного інспектора СДІМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, затвердженим 02 вересня 2015 року начальником Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, було підтверджено факт відсутності старшого лейтенанта ОСОБА_3 на службі з 27 травня 2015 року до моменту закінчення службового розслідування без поважних причин, тобто скоєння нею прогулів (а.с. 148-149 т. 1).

Наказом ГУ МВС України в Харківській області "Про покарання дільничного інспектора СДІМ ВМ (м. Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3" від 03 вересня 2015 року № 725 за порушення службової дисципліни, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 27 травня 2015 року, тобто скоєння прогулів, позивача було звільнено з органів внутрішніх справ України (а.с. 150 т. 1).

Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 04 вересня 2015 року № 459 о/с позивача було звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення (а.с. 151 т. 1).

Підставою для прийняття наказу від 04 вересня 2015 року № 459 о/с, як слідує з останнього, є наказ ГУ від 03 вересня 2015 року № 725.

Суд зазначає, що порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114.

Пунктом 64 зазначеного Положення передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії;

в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад;

г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі;

д) через службову невідповідність;

є) за порушення дисципліни;

ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків;

з) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації;

и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України;

і) у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку;

ї) у зв'язку з прямим підпорядкуванням близькій особі;

й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов'язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи кримінального правопорушення.

Частиною 4 пункту 21 цього Положення встановлено, що особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Проголошуючи користування всіма правами і пільгами, встановленими законодавством матерям з числа осіб рядового і начальницького складу (п. 17 Положення), останні не виключені з числа тих осіб, до яких може бути застосована, зокрема, дисциплінарна відповідальність.

Так, згідно п. 23 вказаного Положення особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" від 22.02.2006 року (далі - Статут), зазначено, що дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Статуту передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу, серед яких, зокрема, обов'язок дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

Стаття 12 Статуту закріплює перелік видів дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, серед яких, поряд з іншими, зазначений такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарного стягнення регулюється ст. 14 Статуту.

Так, згідно приписів вказаної статті, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Згідно ч. 5 ст. 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Суд зазначає, що наказ ГУ МВС України в Харківській області "Про покарання дільничного інспектора СДІМ ВМ (м. Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3" від 03 вересня 2015 року № 725, що став підставою для винесення наказу № від 04 вересня 2015 року № 459 о/с, яким позивача було звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення, позивачем не оскаржений, в матеріалах справи відсутні докази його протиправності, встановлені повноважними органами, або відповідне судове рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, в матеріалах справи відсутні, позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено доказів визнання протиправними та скасування повноважними на те органами, відповідними посадовими особами або судом: наказу МВС України від 13 травня 2015 року № 260, яким затверджено Перелік змін у штатах МВС України; наказу ГУ МВС України в Харківській області "Про організаційно-штатні зміни по ГУМВС України в Харківській області" від 27 березня 2015 року № 380; наказу ГУ МВС України в Харківській області "По особовому складу" від 27 травня 2015 року № 236 о/с; наказу "Про призначення службового розслідування" від 17 липня 2015 року № 243; наказу ГУ МВС України в Харківській області "Про покарання дільничного інспектора СДІМ ВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3" від 03 вересня 2015 року № 725, який, зокрема, став підставою для прийняття наказу № від 04 вересня 2015 року № 459 о/с, а також вчинених дій та/або бездіяльності відповідачів стосовно ОСОБА_3 під час скорочення її посади, переведення на іншу посаду та звільнення.

Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що оскаржуваний наказ було прийнято з дотриманням норм чинного законодавства та у межах компетенції ГУ МВС України в Харківський області.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що Головне управління МВС України в Харківський області при прийнятті оскаржуваного наказу, діяло на підставі та у спосіб, що передбачені вимогами чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.