Справа № 808/8489/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року 11 год 15 хв.Справа № 808/8489/15 СН/808/89/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд» (далі - позивач, ТОВ «Тітан Трейд») до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 27 липня 2015 року №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі №808/8489/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд» відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2016 року у справі №808/8489/15 (К/800/19069/16) задоволено касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд», скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ході нового розгляду справи судом здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача на належного - Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, Запорізька ОДПІ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, та зазначає, що контролюючим органом протиправно прийнято оскаржуване рішення та визначено позивачу суму грошового зобов'язання з земельного податку щодо земельної ділянки загальною площею 0,6855 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказує на те, що як на момент проведення перевірки так і на момент прийняття оскаржуваного рішення у відповідача були відсутні докази стосовно набуття ТОВ «Тітан Трейд» статусу власника або землекористувача земельної ділянки загальною площею 0,6855 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки право власності або користування спірною земельною ділянкою за ТОВ «Тітан Трейд» не реєструвалося. Представник позивача додатково зазначив про те, що ТОВ «Тітан Трейд» дійсно є власником будівель розташованих за адресою: АДРЕСА_1 разом з тим, розмір земельної ділянки відведеної під зазначені споруди складає 473,4 кв.м., а інформація щодо користувача та/або володільця решти земельної ділянки у позивача відсутня.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень вказав на те, що в ході перевірки підприємства позивача встановлено використання ТОВ «Тітан Трейд» земельної ділянки на території АДРЕСА_1, загальною площею 0,6855 га, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 березня 2006 року. Вказує на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна за №287005051 від 28 жовтня 2014 року на запит від 28 жовтня 2014 року надано відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 - майно (комплекс, майстерня, побутовий корпус, склад, сторожка) знаходиться на земельній ділянці 6855,00 м.кв., яке належить на праві власності ТОВ «Тітан Трейд», підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 23 березня 2006 року №641. Відповідач вказує, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Тітан Трейд» вимог пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України, та пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми земельного податку та несплати до бюджету суми податкового зобов'язання ТОВ «Тітан Трейд» з плати за землю у розмірі 343674,04 грн. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що в період з 28 травня 2015 року по 04 червня 2015 року співробітниками ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати плати за землю по земельній ділянці площею 0,6855 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено Акт перевірки №1786/08-27-15-02/30421048 від 11 червня 2015 року (далі - Акт перевірки).

Відповідно до висновків зазначеного Акту перевірки проведеною перевіркою встановлено порушення підприємством вимог пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України та пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми земельного податку, що призвело до несплати до бюджету суми податкового зобов'язання ТОВ «Тітан Трейд» з плати за землю у розмірі 343674,04 грн., а саме: за 2011 рік - 85918,51 грн., за 2012 рік - 85918,51 грн., за 2013 рік - 85918,51 грн., за 2014 рік - 85918,51 грн.

ТОВ «Тітан Трейд» не погоджуючись із висновками Акту перевірки №1786/08-27-15-02/30421048 від 11 червня 2015 року подало до контролюючого органу письмові заперечення №16/1 від 15 липня 2015 року на висновки акту.

ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області листом від 22 липня 20115 року №8337/10/08-27-15-01 надало позивачу відповідь про результати розгляду заперечень до Акта перевірки №1786/08-27-15-02/30421048 від 11 червня 2015 року, в якій зазначено, що висновки Акту перевірки відповідають діючому законодавству України.

27 липня 2015 року відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 269005,32 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 214796,25 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 54209,07 грн.

ТОВ «Тітан Трейд» не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 27 липня 2015 року №, звернулось зі скаргою №5 від 06 серпня 2015 року до Головного управління ДФС у Запорізькій області, проте, рішенням №3769/10/08-01-10-04-13 від 01 жовтня 2015 року «Про результати розгляду первинної скарги» податкове повідомлення-рішення від 27 липня 2015 року № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акта перевірки, для вирішення позовних вимог по суті суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість цих висновків.

Свою позицію контролюючий орган обґрунтовує тим, що позивачем протиправно не було нараховано та сплачено податкове зобов'язання з плати за землю за користування земельною ділянкою площею 0,6855 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить позивачу на праві власності.

Позивач в обґрунтування позовних вимог навпаки вказує на те, що ТОВ «Тітан Трейд» не є власником чи землекористувачем земельної ділянки площею 0,6855 га, а відтак не зобов'язаний сплачувати податкове зобов'язання за користування такою ділянкою.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція органів контролю, повноваження й обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлюються нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Пунктом 270.1 статті 270 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Базою оподаткування земельним податком відповідно до пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України є:

нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

За приписами пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідачем для визначення бази оподаткування земельної ділянки площею 0,6855 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 надіслало запит до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, та отримано відповідь від 15 травня 2015 року №32-28-0.4-1701/2-15, в якій визначено орієнтовну грошову оцінку 1 м.кв. зазначеної спірної земельної ділянки.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним (пункт 286.3 статті 286 Податкового кодексу України).

Пункт 287.1 статті 287 Податкового кодексу України встановлює, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Пунктом 287.6 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Отже, для встановлення наявності/відсутності у ТОВ «Тітан Трейд» обов'язку обчислити та сплатити податкове зобов'язання з плати за землю щодо земельної ділянки площею 0,6855 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, необхідно встановити чи підпадає ТОВ «Тітан Трейд» під визначення власника земельної ділянки або землекористувача.

З матеріалів справи судом встановлено, що 23 березня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Тітан Трейд» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до пункту 1 якого продавець - ОСОБА_1 передає у власність, а покупець - ТОВ «Тітан Трейд» приймає у власність майстерню літера А, побутовий корпус літера Б-2, склад літера В-2, сторожку літера Ж-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які розташовані на земельній ділянці площею 6855 кв.м. і зобов'язується сплатити за нього визначену за домовленістю сторін грошову суму (а.с.55-56, т.1).

В абзаці 2 пункту 1 Договору купівлі-продажу нерухомого майна зазначено, що за планом земельної ділянки розташовані: 1. літ.А - майстерня, матеріали стін будівель та споруд метал - 91%, цегла - 9%, загальна площа 273,3 кв.м.; 2. літ.Б-2 - побутовий корпус, матеріали стін будівель та споруд шлакоблок, черепашник, загальна площа 70,3 кв.м.; 3. літ.В-2 - склад, матеріали стін будівель та споруд метал, загальна площа 270,0 кв.м.; 4. літ.Е - котельня, матеріали стін будівель та споруд метал, загальна площа 26,1 кв.м.; 5. З - склад; 6. літ.И - гараж; 7. літ.К - гараж; 8. літ.Л - сторожка; 9. літ.Ж-2 - сторожка, матеріал стін будівель та споруд І поверх - цегла, ІІ поверх - метал; 10. 1, 2, 3, 6, 7 - паркани; 11. 4 - естакада; 12. 5 - димова труба; 13. І - замощення.

Відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.10.2014 №28705051, судом встановлено, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься запис відповідно до якого ТОВ «Тітан Трейд» є власником комплексу (майстерня літ.А, побутовий корпус літ.Б-2, склад літ.В-2, сторожка літ.Ж-2), який розташований за адресою: АДРЕСА_1, площа земельної ділянки - 6855 кв.м. (а.с.71-72, т.1).

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Тітан Трейд» є власником лише частини будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 6855 кв.м.

З відповіді Міжрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі від 04.07.2017 №0-8-0.18-669/117-17, судом встановлено, що право власності та/або право користування на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «Тітан Трейд» не зареєстроване, правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою не видавались (а.с.37, т.2).

Разом з тим, суд зазначає, що питання виникнення права власності або права користування земельними ділянками урегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України), а відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, у тому числі зі сплати земельного податку та орендної плати, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства - Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, згідно з частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Статтею 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, законодавством визначено, що з виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право власності чи користування на частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому на праві власності будівля чи споруда.

Також, суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 07.07.2015 по справі №826/12388/13-а, вказано, що незважаючи на те, що набувач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, обов'язок зі сплати земельного податку виник у нього з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Крім того, згідно постанови від 24.12.2010 по справі №21-59а10 вказано, що виконуючи покладені на Верховний Суд України завдання, у контексті розглядуваних правовідносин, суд виходить із того, що аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що з моменту набуття права власності на жилий будинок (будівлю або споруду) у набувача виникає право (власності чи користування) на земельну ділянку, на якій знаходиться цей об'єкт, а з ним і обов'язок сплачувати земельний податок чи орендну плату. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що регулюють випадки набуття права власності на землю чи права користування нею внаслідок придбання споруди, розміщеної на земельній ділянці, за наведених обставин, стаття 120 ЗК України та стаття 377 Цивільного кодексу України (щодо відносин, які виникли після 1 січня 2004 року) .

Таким чином, суд дійшов висновку, що з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1, у ТОВ «Тітан Трейд» виник обов'язок щодо виконання податкового обов'язку з плати за землю, на якій такі об'єкти нерухомості розташовані.

З урахуванням викладеного суд вважає безпідставними посилання позивача на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2007, якою заборонено вчинення дій щодо реєстрації за ТОВ «Тітан Трейд» права власності/користування на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки право власності на нерухоме майно розташоване на вказаній ділянці виникло у позивача ще у квітні 2006 року.

Відповідно до приписів частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідач обґрунтовуючі правомірність прийняття спірного рішення вказує на те, що ТОВ «Тітан Трейд» є власником (користоувачем) всієї земельної ділянки площею 6855 кв.м., разом з тим, жодних доказів на підтвердження зазначеного твердження до матеріалів справи не надано.

Суд також враховую і ту обставину, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, розташовані інші об'єкти нерухомості, які не належать позивачу на праві власності, що не було враховано контролюючим органом під час прийняття податкового повідомлення - рішення.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи міститься Витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки №11130/05/04 від 25.05.2015, в якому зазначено, що площа земель комерційного використання для розташування авто майстерні по земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_1, складає 639,70 кв.м. (а.с.89, т.1).

Отже, саме виходячи з площі земельної ділянки 639,70 кв.м. контролюючим органом повинно було бути визначено суму податкового зобов'язання з плати за землю, оскільки на момент прийняття рішення про визначення зобов'язання у контролюючого органу були відсутні відомості про те, що ТОВ «Тітан Трейд» є власником всієї земельної ділянки.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до відомостей отриманих контролюючим органом від Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (відповідь від 15 травня 2015 року №32-28-0.4-1701/2-15) нормативно грошова оцінка одного м2 земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1, протягом 2011 - 2014 років становила 1253,37 грн. за відповідний рік.

За таких обставин, позивач, в силу приписів ПК України, протягом 2011 - 2014 років зобов'язаний був нарахувати та сплати грошове зобов'язання з плати за землю в розмірі 8017,81 грн. за кожен рік (639,70 кв.м х 1253,37 х 1% = 8017,81 грн.).

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З наданого до матеріалів справи розрахунку зобов'язання та штрафних санкцій до податкового повідомлення - рішення від 27 липня 2015 року №, судом встановлено, що з урахуванням вимог статті 102 ПК України контролюючим органом було визначено позивачу зобов'язання з плати за землю за період липень 2012 року - грудень 2014 року в розмірі 214796,25 грн., застосовано штрафну санкції в розмірі 25 відсотків від суми визначеного зобов'язання в розмірі 54209,07 грн., а також застосовано штраф за неподання у встановлені строки податкової звітності в розмірі 510,00 грн.

Отже, судом встановлено, що контролюючим органом протиправно збільшено ТОВ «Тітан Трейд» суму грошового зобов'язання на суму 214796,25 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 25 відсотків від такої суми, оскільки відповідачем під час визначення грошового зобов'язання було протиправно взято до розрахунку площу земельної ділянки 6588 кв.м.

У зв'язку із викладеним, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення від 27 липня 2015 року №, в частині визначеного зобов'язання на суму 194751,83 грн. та нарахованої штрафної санкції в розмірі 48687,96 грн. підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд».

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 27 липня 2015 року № в частині збільшення суми основного платежу на суму 194751,83 грн. та застосованої штрафної санкції в розмірі 48687,96 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд» () 4035 (чотири тисячі тридцять п'ять) гривень 08 (вісім) коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку,передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя М.С. Лазаренко