Справа № 753/10488/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Файдюка В.В., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування Розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року Клопотання Представника Позивача - ОСОБА_4 задоволено частково; до ухвалення рішення в адміністративній справі зупинено дію Розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 13 грудня 2017 року № 810 про визначення участі ОСОБА_2 у вихованні двох дітей - синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в частині безперервного спілкування батька з дітьми з 17-00 год. І та III п'ятниці місяця до 18-00 год. неділі та у канікулярний період і святкові дні.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні Клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача та її представника, представника Відповідача та Третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Ухвалу суду першої інстанції - скасувати, постановити нову Ухвалу, якою у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову відмовити повністю з наступних підстав.

Як зазначено в оскаржуваній Ухвалі, батька дітей ОСОБА_2 зареєстровано у гуртожитку, де відсутня окрема кімната для зустрічей з ними, він не має достатніх вмінь для їх виховання, відноситься до Позивача з неповагою, принижує та б'є її в присутності дітей, не платить аліменти, у зв'язку чим суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок виконання окремих положень оскарженого Розпорядження, а саме: щодо безперервного спілкування батька з дітьми з 17-00 год. І та III п'ятниці місяця до 18-00 год. неділі та у канікулярний період і святкові дні, може бути заподіяно шкоди правам, інтересам Позивача і малолітніх дітей та така небезпека є очевидною.

А як зазначено Третьою особою в апеляційній скарзі, його фактично позбавлено можливості реалізації свого батьківського права, його неповнолітні діти находяться під шкідливим впливом, психологічним тиском Позивача та її батьків, які навмисно настроюють дітей (ОСОБА_1 та Тимофія) проти нього і виставляють його у негативному світлі.

Згідно зі ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частини другої ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з частиною першою ст. 158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності передбачених Кодексом адміністративного судочинства України необхідних підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Більш того, колегія суддів дійшла висновку, що застосованим судом першої інстанції способом вжиття заходів забезпечення адміністративного позову спір до прийняття відповідного судового рішення фактично вирішено по суті.

Крім того, згідно з частиною першою ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

А як вбачається з пункту 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року №7, за змістом частини першої статті 14 КАС України судові рішення, якими закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюються іменем України.

Закінчення розгляду справи у розумінні цієї норми права є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції, у тому числі прийняття постанови щодо частини позовних вимог відповідно до частини першої статті 164 КАС України, ухвалення додаткового судового рішення (стаття 168 КАС України) або в разі, якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов (частина четверта статті 121 КАС України), та вирішення вимоги апеляційної та касаційної скарг. Ці рішення ухвалюються іменем України.

Така вимога не поширюється на інше закінчення розгляду справи (закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду), що оформлюється ухвалою, тому Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2017 прийнято Іменем України в порушення норм процесуального права.

Згідно з п. 6 частини першої ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, Ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року скасовується та постановляється нова Ухвала, якою у задоволенні Клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовляється повністю.

Згідно з частиною другою ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 196, 199, 202, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року скасувати, постановити нову Ухвалу, якою у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено у повному обсязі 06.09.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Файдюк В.В.,

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Файдюк В.В.

Кузьменко В. В.