Справа № 826/10140/17
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 вересня 2017 року № 826/10140/17

за позовом Головного управління ДФС у м. Києві

до Державного підприємства «Українська геологічна компанія»

про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі

Суддя - Вовк П.В.

при секретарі судового засідання Хайло А.А.

Представники:

від позивача: Чирва Д.О., довіреність № 150/26-15-10-06-17 від 12 липня 2017 року

від відповідача: Зеленська Т.В., довіреність № 8-15 від 17 січня 2017 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ГУ ДФС у м. Києві, позивач) до державного підприємства «Українська геологічна компанія» (далі також - ДП «УГК», відповідач), в якій позивач просив надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ДП «УГК» за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2017 року в даній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг зі сплати податку на додану вартість, податку на прибуток, податку на доходи фізичних осіб та в частині чистого прибутку державних підприємств у загальному розмірі 3 962 613, 76 грн.

Податковий орган звертався до суду з позовом про стягнення з ДП «УГК» суми податкового боргу, проте судове рішення, яким такі вимоги позивача було задоволено, фактично не було виконано у зв'язку з відсутністю коштів на банківських рахунках відповідача. Також позивач зазначає про здійснення опису майна ДП «УГК» в податкову заставу, що в сукупності з зазначеним вище й стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У ході судового розгляду справи, представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його повністю.

Під час розгляду справи у судовому засіданні представником відповідача було повністю визнано заявлений позивачем адміністративний позов, право на що підтверджується долученою до матеріалів справи довіреністю № 8-15 від 17 січня 2017 року.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З наявних в матеріалах справи даних облікових карток платника податку - ДП «УГК» вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку на додану вартість, податку на прибуток, податку на доходи фізичних осіб та в частині чистого прибутку державних підприємств у загальному розмірі 2 866 039, 01 грн.

Контролюючим органом була прийнята податкова вимога від 05 жовтня 2012 року №1865, якою сума заборгованості ДП «УГК» була визначена на рівні 261 606, 11 грн.

З метою визначення обсягу майна для погашення податкового боргу ТДП «УГК», податковим органом було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №12178/10/19-025 від 10 жовтня 2012 року і складено акт опису майна № 1/26-15-03-15 від 22 червня 2017 року, яким описано майно ДП «УГК» на суму 1 315 053, 97 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти вказані в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно вимог п. 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу вимог пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Статтею 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Як було зазначено вище, контролюючим органом була прийнята податкова вимога від 05 жовтня 2012 року № 1865, якою сума заборгованості ДП «УГК» була визначена на рівні 261 606, 11 грн.

Водночас, за ДП «УГК» обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань зі сплати податку на додану вартість, податку на прибуток, податку на доходи фізичних осіб та в частині чистого прибутку державних підприємств у загальному розмірі 2 866 039, 01 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та визнається відповідачем.

Суд звертає увагу на те, що з метою вжиття заходів щодо погашення заборгованості ДП «УГК», контролюючий орган вже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь держави податкової заборгованості.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2014 року по справі № 826/8023/14 було задоволено позовні вимоги податкового органу до ДП «УГК» та вирішено стягнути з відповідача суму податкового боргу в загальному розмірі 1 153 531, 14 грн.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог зазначеного рішення суду, контролюючим органом було направлено до банківської установи, що обслуговує ДП «УГК», інкасове доручення (розпорядження) щодо стягнення коштів з розрахункових рахунків відповідача.

З наявної в матеріалах справи копії такого інкасового доручення (розпорядження), а саме з його зворотного боку, вбачається, що на його підставі з рахунку відповідача була стягнута лише сума в розмірі 1 896, 10 грн., яка є меншою від суми, вказаної в самому інкасовому дорученні (розпорядженні), та від суми, яка підлягала стягненню з відповідача за рішенням суду від 22 вересня 2014 року.

Так, відповідно до вимог п. 12.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, банк у разі недостатності коштів на рахунку платника виконує інкасове доручення (розпорядження) у межах залишку коштів.

Для підтвердження часткової оплати відповідальний виконавець на примірнику інкасового доручення (розпорядження) окреслює реквізит «Сума», зазначає на зворотному боці дату, суму часткового платежу та засвідчує це своїм підписом.

Примірник інкасового доручення (розпорядження), на підставі якого здійснено часткову оплату, залишається на зберіганні в банку платника.

З наведеного вбачається, що на рахунках у банку, що обслуговує відповідача, недостатньо коштів для погашення наявного у нього податкового боргу.

Відповідно до положень п.п. 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у такого платника податкового боргу та відсутність на його розрахункових рахунках грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Зазначена позиція неодноразово висловлювалась Вищим адміністративним судом України, зокрема в ухвалі від 08 жовтня 2014 року по справі № К/9991/38076/12.

Беручи до уваги те, що з матеріалів справи не вбачається наявності достатніх коштів для погашення податкового боргу на розрахункових рахунках відповідача, що було визнано ДП «УГК», з огляду на дотримання позивачем процедури здійснення опису майна платника податків, що підтверджується матеріалами справи, суд визнає наявність у позивача підстав для звернення з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Враховуючи зазначене та оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у ДП «УГК» податкової заборгованості, а відповідачем було визнано позов ГУ ДФС у м. Києві, суд приходить до висновку про правомірність останнього.

При цьому, при вирішенні даної справи суд враховує ту обставину, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року по справі №826/18574/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року, задоволено адміністративний позов контролюючого органу до ДП «УГК» шляхом надання дозволу на погашення суми податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, згідно актів опису від 27 травня 2014 року № 6 та від 02 жовтня 2014 року № 12.

Так, при розгляді вказаної справи було встановлено, що 27 травня 2014 року податковим керуючим Марченко О.Г. на підставі рішення керівника Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва від 10 жовтня 2012 року №12178/10/19-025 про опис майна у податкову заставу платника податків складено акт опису майна № 6, згідно якого описано майно ДП «УГК» на загальну суму 59 581, 31 грн.

Крім того, 02 жовтня 2014 року податковим керуючим Марченко О.Г. на підставі рішення керівника Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва від 10 жовтня 2012 року № 12178/10/19-025 про опис майна у податкову заставу платника податків складено акт опису майна № 12, згідно якого описано майно ДП «УГК» на загальну суму 44 618, 44 грн.

Тобто вбачається, що контролюючими органами вже здійснювались спроби погашення усієї суми податкового боргу ДП «УГК» за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі на підставі рішення від 10 жовтня 2012 року №12178/10/19-025 про опис майна у податкову заставу. Проте оскільки сума описаного у заставу майна виявилась недостатньою, податковий борг відповідача не було погашено у повному обсязі, у зв'язку з чим контролюючим органом було складено новий акт опису майна відповідача № 1/26-15-03-15 від 22 червня 2017 року.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо питання допуску негайного виконання рішення суду необхідно зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 статті 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову прийняту у справах, визначених статтею 183-3 цього Кодексу.

Разом з тим, положеннями статті 183-3 КАС України визначається порядок здійснення провадження у справах за поданням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень на підставі подання таких органів щодо, в тому числі, надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Враховуючи, що позивачем не було заявлено вимогу про негайне виконання рішення суду та оскільки дана справа не належить до адміністративних справ, передбачених статтею 183-3 КАС України, суд не вбачає підстав для звернення даної постанови до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у м. Києві до державного підприємства «Українська геологічна компанія» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі - задовольнити повністю.

Надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу державного підприємства «Українська геологічна компанія» () за рахунок майна державного підприємства «Українська геологічна компанія» (), що перебуває в податковій заставі.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк