Справа № 223/376/17
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/376/17
Провадження номер: 2-а/223/30/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представники відповідача Островської Н.В. та Іванової М.А., розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Вугледарського міського управління соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Вугледарського міського управління соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Позивач вимоги адміністративного позову обґрунтовує тим, що він з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту був змушений залишити місце свого постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та переміститись після початку проведення антитерористичної операції (далі - АТО) до міста Вугледара Донецької області, де 07.06.2016 року став на облік як внутрішньо переміщена особа, а 18.01.2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на наступний шестимісячний термін. Однак, позивачу було відмовлено у наданні такої допомоги у зв'язку з наявністю в нього у володінні житлового будинку, розташованого у селі Максимівка Мар'їнського району Донецької області. Відмовляючи відповідач не врахував, що зазначений населений пункт - село Максимівка Мар'їнського району, віднесено до районів проведення антитерористичної операції та включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, рішення про завершення проведення АТО на території України прийнято не було, а тому проведення АТО до теперішнього часу триває.

З огляду на зазначене, позивач стверджує, що володіння на праві власності житловим приміщенням, яке розташовано у селі Максимівка Мар'їнського району Донецької області, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги, а тому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначені йому щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 18 січня 2017 року, та зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу зазначену щомісячну адресну допомогу, за заявою від 18 січня 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги адміністративного позову, посилаючись на обставини викладені в позові, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Зауважив, що житловий будинок, який належить йому на праві власності розташований у селі Максимівка Мар'їнського району Донецької області, яке з 07 квітня 2014 року є територію проведення антитерористичної операції, яка на даний час триває, рішення про її припинення не прийнято.

Представники відповідача Островська Н.В. та Іванова М.А. в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог адміністративного позову, посилаючись на надане суду письмове заперечення. Зауважили, що позивач володіє житловим будинком у селі Максимівка Мар'їнського району Донецької області, яке не є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та не відносить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, а тому, у відповідності до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, немає законних підстав для нарахування та виплати позивачу адресної державної допомоги.

Суд, заслухавши думки позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги адміністративного позову підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 07.06.2016 року став на облік у Вугледарському міському управлінні соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа з міста Красногорівки Мар'їнського району до міста Вугледара Донецької області, що підтверджується відповідною довідкою № від 07.06.2016 року (а.с. 7).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36866864 від 13.03.2014 року позивач має у власності нерухоме майно ? частини житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10-11).

Листом Вугледарського міського управління соціального захисту населення № К-011/6.2 від 13.03.2017 року повідомлено позивача, що йому було відмовлено в призначенні щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, у зв'язку з тим, що він володіє житловим будинком у селі Максимівка Мар'їнського району Донецької області, зазначений населений пункт не є територією на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та не відносить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, а тому, у відповідності до листа Міністерства соціальної політики України від 31.08.2016 року №1876/5/75-16, позивач не має права на призначення щомісячної адресної допомоги (а.с. 9).

Згідно листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 28.03.2017 року №33/2/2-Г-556, відповідно до ст. 12 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» наказом АТЦ при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», територія Донецької області (включаючи с. Максимівка) з 07 квітня 2014 року визначена районом проведення АТО. На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято.

Сторонами не оспорювався факт звернення 18.01.2017 року позивача до відповідача з заявою про подовження щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний термін, а тому не підлягає доказуванню в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є, зокрема, громадянин України, якого змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до п. п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції від 22.12.2016 року) щомісячна адресної допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції від 22.12.2016 року) грошова допомога не призначається у разі, коли, зокрема, будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Як вбачається з Розпорядження Кабінету міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» село Максимівка Мар'їнського району Донецької області дійсно не відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Однак, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» село Максимівка Мар'їнського району Донецької області віднесено до населених пунктів на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що село Максимівка Мар'їнського району Донецької області, в якому розташовано житловий будинок, який належить позивачу на праві власності, віднесено до населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, яка на даний час триває і рішення щодо її припинення прийнято не було, а тому є чітко передбаченим виключенням у п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (в редакції від 22.12.2016 року), щодо не призначення грошової допомоги у разі наявності житлового приміщення розташованого в регіонах, інших ніж, зокрема, райони проведення антитерористичної операції.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, а дії відповідача щодо відмови у призначені ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 18 січня 2017 року, визнати протиправними. У відповідності до п. п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (в редакції від 22.12.2016 року), зобов'язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 18 січня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», п. п. 1, 2, 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції від 22.12.2016 року), Розпорядження Кабінету міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», ст. ст. 94, 122, 158, 162, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вугледарського міського управління соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним дії Вугледарського міського управління соціального захисту населення щодо відмови у призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 18 січня 2017 року.

Зобов'язати Вугледарське міське управління соціального захисту населення призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячну адресну допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 18 січня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікацій номер - НОМЕР_1, витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Вугледарського міського управління соціального захисту населення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в зв'язку з застосуванням судом ч. 3 ст. 160 КАС України - оголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, вона може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.