Справа № 825/1127/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1127/17 Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Літвіної Н.М.

Пилипенко О.Є.

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 44, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної пенітенціарної служби України у Чернігівській області про визнання протиправними, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 44, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної пенітенціарної служби України у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 30.12.2013 № 210 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року даний адміністративний позов залишено без розгляду, оскільки позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду.

На вказану ухвалу суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, визначений статтею 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 9 статті 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ч.3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач оскаржує наказ Чернігівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 44 від 30 грудня 2013 року № 210 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ. Одночасно позивач просив поновити пропущений місячний строк звернення до адміністративного суду з позовом про визнання незаконним її звільнення з публічної служби.

Позивач не заперечує, що з оскаржуваним наказом ознайомлений 30 грудня 2013 року. Таким чином, про порушення своїх прав позивач дізнався 3030 грудня 2013 року.

Позивач як на поважну причину пропуску строку звернення до суду посилається на те, що ним з адвокатом було укладено договір про надання правової допомоги, який в свою чергу, не виконав умови договору та не подав своєчасно до суду позов. Про вказані обставини позивачу достовірно стало відомо з рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області №6-1/17 від 15 червня 2017 року.

Разом з тим, позивачем не доведено наявності об'єктивно непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення особи або пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили позивача можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом у встановлений процесуальним законодавством строк.

Колегія суддів зазначає, що відсутність у позивача юридичної освіти, що зумовило наявність істотних труднощів для захисту своїх прав, не може визнаватися поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач міг та мав можливість та навіть обов'язок цікавитись ходом розгляду справи, отримувати процесуальні документи, забезпечувати особисту явку для детального викладу обставин справи тощо. При цьому, контроль за діяльністю особи, якій сплачено певні грошові кошти в даному випадку вбачається правильною активною поведінкою постраждалої особи.

Слід зазначити, що відповідно до прецедентного права Європейського Суду право на доступ є одним з аспектів права на суд, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи, що позивач звернувся з адміністративним позовом до суду 18 липня 2017 року, доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, а також неможливості звернення до суду у встановлений законодавством строк суду не надано, приймаючи до уваги, що про його звільнення позивачу стало відомо 30 грудня 2013 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до Чернігівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 44, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної пенітенціарної служби України у Чернігівській області на підставі ст.ст.99, 100 КАС України у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Отже при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Літвіна Н.М.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Пилипенко О.Є.

Літвіна Н. М.