Справа № 805/2616/17-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 р. Справа №805/2616/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

при секретарі Кудрі В.Г.

за участю представників сторін:

від позивача - Трофименко М.С. - договір від 01.07.2017 року № 4/08/АЮ

від відповідача - Пономарьов А.О. - довір. від 16.06.2017 року № 9904/10/05-99-10-02

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Приватного

підприємства «КАМЕРОН»

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «КАМЕРОН» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 23.06.2017 року № 638 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «КАМЕРОН».

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, виносячи наказ, який оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» контролюючим органам заборонено проводити перевірки платників податків з 1 січня 2017 року.

Вказує на те, що згідно ухвали суду, на підставі якої винесений наказ, який оскаржується, перевірку доручено здійснити Слов?янській ОДПІ, тоді як у наказі зазначене ГУ ДФС у Донецькій області.

У додаткових поясненнях, наданих до матеріалів справи, позивач наполягає на тому, що наказ, який оскаржується, не відповідає ухвалі суду, на підставі якої він винесений, а саме, як зазначає позивач, в наказі невірно зазначені період та питання, які досліджуватимусь під час перевірки.

Крім того, звертає увагу суду на те, що наказ, який оскаржується, винесений майже через півроку після ухвалення рішення судом, тобто, як вважає позивач, з порушенням розумних строків, встановлених чинним законодавством.

Враховуючи наведене, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

В запереченнях на адміністративний позов відповідач вказав на його безпідставність та зазначив, що, виносячи наказ, який оскаржується, податковий орган діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Вказує на те, що наказ винесений на підставі ухвали суду від 01.02.2017 року, згідно якої перевірку доручено провести ГУ ДФС у Донецькій області з залученням співробітників інших компетентних органів.

Зазначає, що твердження позивача про порушення його прав стосовно перевірки інших питань, ніж зазначені в ухвалі, є хибними та передчасними, оскільки положення наказу відповідають рішенню суду, а сама перевірка ще не проводилась.

Враховуючи наведене, просить в задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів позовної заяви заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним в запереченнях, просив в задоволені позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, заперечень, заслухавши представників сторін, суд з'ясував наступні обставини справи.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01.02.2017 року у справі № 234/1276/17 задоволене клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Донецької області, наданий дозвіл на призначення у кримінальному провадженні позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків до державного бюджету ПП «КАМЕРОН» за період з 01.01.2015 року по 01.01.2017 року; при проведенні перевірки висвітлити наступні питання: чи порушені в звітному податковому періоді у 2015 - 2016 роках службовими особами ПП «КАМЕРОН» вимоги податкового законодавства України в частині повноти нарахування і сплати податку на прибуток і податку на додану вартість в процесі здійснення підприємством фінансово - господарської діяльності, в тому числі по операціям з ОКП «ДОНЕЦЬКРЕПЛОКОМУНЕНЕРГО», ТОВ «АРДО КОМПАНІ», ТОВ «АРТ ТЕРРІА», ТОВ «МІРАНЕМ», ТОВ «КІФ КОНСАЛТ» щодо поставки товарно - матеріальних цінностей за договорами між ОКП «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» та ПП «КАМЕРОН» по всьому ланцюгу за період з 01.01.2015 року по 01.11.2017 року.

Згідно ухвали проведення перевірки доручене працівникам ГУ ДФС у Донецькій області з залученням співробітників інших компетентних органів.

23.06.2017 року Головне управління ДФС у Донецькій області винесло наказ № 638, згідно якого наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ПП «КАМЕРОН» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків до державного бюджету за період з 01.01.2015 року по 01.01.2017 року.

29.06.2017 року ПП «КАМЕРОН» надіслало на адресу ГУ ДФС у Донецькій області лист про втрату первинної документації фінансового та податкового обліку, в якому просило надати 90-денний термін для її відновлення.

29.06.2017 року ГУ ДФС у Донецькій області складений акт про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «КАМЕРОН» у зв?язку із втратою підприємством документів первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 06.07.2017 року № 667 «Про перенесення термінів проведення позапланової виїзної перевірки ПП «Камерон» термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки, встановлений наказом від 23.06.2017 року № 638, перенесений, визначений новий термін - з 28.09.2017 року по 11.10.2017 року.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ про проведення перевірки.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.4, 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків і зборів, сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом, а також, подавати до контролюючого органу документи з їх обліку.

Статтею 20 Податкового кодексу України визначені права контролюючих органів, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 якої встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Види перевірок контролюючих органів, порядок та підстави для їх проведення визначені главою 8 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України 75.1 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників поданатків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначена така підстава для проведення документальної позапланової перевірки, як отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

В розмінні норм чинного законодавства України, а саме, Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кримінально - процесуального кодексу України рішення суду є обов?язковим до виконання на всій території України.

Тобто, приймаючи наказ про проведення позапланової документальної перевірки позивача на підставі ухвали суду, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений зазначеною нормою Закону.

При цьому, суд вважає неправомірним довід позивача про перевищення податковим органом повноважень в частині невідповідності наказу, який оскаржується, резолютивній частині ухвали суду, оскільки такий довід спростовується матеріалами справи, а саме, як вбачається з наказу та ухвали суду, в спірному рішенні органу владних повноважень щодо проведення перевірки враховані вимоги рішення суду щодо строків, предмету та органу ДФС, якому доручено проведення перевірки.

Крім того, суд вважає такий довід передчасним, оскільки фактично перевірка не проводилась, тобто, відсутній факт порушення податковим органом ухвали суду в цій частині.

Стосовно строків винесення наказу, який оскаржується, суд враховує, що він винесений в межах строків, визначених Податковим кодексом України, та, крім того, ухвала суду не містить обмежень щодо таких строків.

Су вважає, також, неправомірним посилання позивача на п. 8 р.1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» щодо заборони контролюючим органам проводити перевірки платників податків з 1 січня 2017 року, виходячи з наступного.

Пунктом 8 розділу 1 зазначеного Закону Податковий кодекс України доповнений статтею 19-3 функції державних податкових інспекцій, відповідно до якої державні податкові інспекції здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

З аналізу зазначеної норми Закону вбачається, що вона не містить обмежень або заборони на проведення перевірок суб?єктів господарювання контролюючими органами.

Частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що у справі, яка розглядається, відповідачем надані суду належні докази правомірності рішення, яке оскаржується, тому підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122-154, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову Приватного підприємства «КАМЕРОН» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 23.06.2017 року № 638 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «КАМЕРОН» - відмовити повністю.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У судовому засіданні 06.09.2017 року проголошена вступна та резолютивна частини постанови, повний текст постанови виготовлений 08.09.2017 року.

Суддя Давиденко Т.В.