Справа № 826/27209/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Справа № 826/27209/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Марциніва А.Б.,

представника відповідача Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український будівельний альянс» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Північно-Український будівельний альянс» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.07.2015 р. №№ , .

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 13 квітня 2016 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Північно-Український будівельний альянс» (далі - ТОВ «Північно-Український будівельний альянс») зареєстровано як юридична особа та платник ПДВ і перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (далі - ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві).

Між позивачем і ТОВ «Компанія Ірвінг» було укладено договори субпідряду від 23.05.2014 р. № 23/05, від 27.05.2014 р. № 27/05, від 03.06.2014 р. № 03/06, від 02.07.2014 р. № 02/07-14, від 14.07.2014 р. № 14/07-14 з відповідними додатками до вказаних договорів, предметом яких є виконання субпідрядником будівельних робіт: будівництво ЖК «Контрі Хаус» з об'єктами інфраструктури, розташованого за адресою: село Гора, Бориспільського району, Київської області, житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: місто Київ, Подільський район, вулиця Дігтярна, 7, середньоповерхової та малоповерхової житлової забудови з комплексом об'єктів соціально побутового призначення на вулиці Академіка Лебедева, 1 у Голосіївському районі міста Києва (будинок № 1), багатоповерхових житлових будинків з вбудованими приміщеннями на вулиці Бориспільській, 21-45 у Дарницькому районі міста Києва, житлово-адміністративної будівлі з паркінгом та дитячим майданчиком на вулиці Боженка, 89 у Голосіївському районі міста Києва.

Згідно з ліцензією серії АЕ № 290597, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, ТОВ «Компанія «Ірвінг» здійснює господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури.

Товарність господарських операцій позивача з вказаним контрагентом підтверджується відповідними первинними документами, а саме: договірними цінами, довідками про вартість виконаних робіт та витрати, актами приймання виконаних будівельних робіт, підсумковими відомостями ресурсів та податковими накладними.

Між позивачем і ФОП ОСОБА_4 укладено договір поставки від 01.10.2011 р. № 103, предметом операцій за яким є поставка будівельних матеріалів та пиломатеріалів.

Реальність здійснення господарських операцій між сторонами за вказаним договором підтверджується відповідними видатковими та податковими накладними, рахунками-фактури.

Між позивачем і ТОВ «Сейсвинд» укладено договір поставки від 13.09.2013 р. № 2 із додатковою угодою до нього № 1, предметом якого є поставка металопластикових та алюмінієвих конструкцій.

Господарські операції за вказаним договором відображені у відповідних видаткових і податкових накладних.

Між позивачем і ТОВ «Енергія-97» укладено договори субпідряду від 29.07.2013 р. №№ 28/07, 29/07, від 30.05.2014 р. № 30/05, предметом яких є виконання робіт з улаштування теплового пункту, зовнішніх трубопроводів теплової мережі житлового будинку за адресою: вулиця Генерала Матикіна, 12 в Голосіївському районі міста Києва, завершення будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами соціально-культурного призначення по вулиці Горького (Антоновича), 131 у Голосіївському районі міста Києва (Тепломеханічна частина. Автоматика. Вузол обліку тепла).

Згідно ліцензії, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, серії АВ № 591059 ТОВ «Енергія-97» здійснює господарську діяльність, пов'язану зі створенням об'єктів архітектури.

Відповідно до дозволу від 25.01.2012 р. № 197.12.32, виданого Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та місті Києві, ТОВ «Енергія-97» дозволено виконувати роботи підвищеної небезпеки при монтажі систем опалення, вентиляції та кондиціонуванні повітря, а саме: зберігання балонів із стисненням, зрідженим газом, їх спорожнення; роботи в колодязях, траншеях, котлованах, камерах; земляні роботи, що виконуються на глибині понад 2 метри, в зоні розташування підземних комунікацій; зварювальні (ручне дугове зварювання), газополум'яні роботи.

Товарність господарських операцій позивача з вказаним контрагентом підтверджується відповідними первинними документами, а саме: договірними цінами, пояснювальними записками, розрахунками, локальними кошторисами, довідками про вартість, актами приймання виконаних будівельних робіт, податковими накладними.

Між позивачем і ТОВ «Монтажно-Будівельна компанія «Симплекс» укладено:

- договори про надання послуг краном РДК-250 від 21.08.2013 р., 04.09.2013 р., 07.10.2013 р., 01.02.2014 р., 17.04.2014 р., 01.07.2014 р., 03.11.2014 р. №№ 11, 12, 13, 15, 16, 0101, 17/04, 02/07-14, 03/11, предметом яких є завантажувально-розвантажувальні послуги, що здійснюються краном РДК-250 з машиністами виконавця на будівельних об'єктах замовника;

- договори про надання послуг автокраном КС 4574 г/п 20 т від 01.02.2014 р., 14.05.2014 р., 15.08.2014 р. №№ 0102, 14/05, 15/08, предметом яких є завантажувально-розвантажувальні послуги, що здійснюються автокраном КС 4574 г/п 20 т з машиністами виконавця на будівельних об'єктах замовника;

- договір про надання послуг краном МКГ25 БР від 10.07.2014 р. № 01/07-14.

Реальність здійснення господарських операцій між сторонами за вказаними договорами підтверджується довідками про вартість виконаних робіт, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), податковими накладними.

Між позивачем і ТОВ «Спец-Бетон» укладено договір поставки від 21.01.2014 р. № 21/01-1, предметом якого є поставка вентиляційних блоків.

Товарність господарських операцій позивача з вказаним контрагентом підтверджується специфікацією на узгодження ціни товару, видатковими та податковими накладними.

Також позивачем з ТОВ «Комтерра», ТОВ «Компанія Грамет», ТОВ «СДС-Україна» укладено договори поставки будівельних матеріалів та метало продуктів від 21.05.2014 р. № 21/05, від 06.08.2013 р. № 113 06-08/13, від 15.08.2013 р. № 15/08/13, товарність операцій за якими підтверджується відповідними податковими і видатковими накладними.

Між позивачем і ТОВ «Запорожский коксохимремонт» укладено договори субпідряду від 02.04.2012 р., 14.05.2012 р. №№ 02/04-12, 14/05-12, предметом яких є будівельні роботи.

Господарські операції за вказаними договорами відображені у відповідних актах приймання виконаних будівельних робіт, довідках про вартість виконавних будівельних робіт, підсумкових відомостях ресурсів, податкових накладних.

Між позивачем і ТОВ «Укр Транс Груп» укладено договори про надання послуг від 30.10.2013 р., 17.12.2013 р. №№ 30/10, 17/12-13, предметом якого є виконання робіт будівельною технікою виконавця на об'єктах замовника: «Будівництво офісно-житлового комплексу з підземним паркінгом за адресою: вулиця Гарматна, 38 у Солом'янському районі міста Києва», «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з вбудованими приміщеннями на вулиці Бориспільська, 21-45 у Дарницькому районі міста Києва».

Також позивачем із зазначеним контрагентом укладено договір на виконання підрядних робіт від 19.08.2013 р. № 19/08-13, предметом якого є виконання комплексу земляних робіт на об'єкті «Житловий будинок з підземною автостоянкою по проспекту 40-річчя Жовтня, 95 у Голосіївському районі міста Києва».

Реальність здійснення господарських операцій між сторонами за вказаними договорами підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, договірними цінами, розрахунками прямих витрат у договірній ціні, видатковою накладною, податковими накладними та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Між позивачем і ТОВ «Альянсенерго» укладено договір підряду від 30.07.2014 р. № А-07/8, предметом якого є виконання робіт на об'єкті будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул. Миколи Островського, 48/50 м. Києва: електромонтажні роботи, заключення тимчасового договору з ПАТ «Київенерго» на період будівництва.

Виконавець діє на підставі ліценції від 22.02.2013 р. серії АЕ № 260149.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем та його контрагентом було складено наступні первині документи: протокол погодження договірної ціни; договірну ціну; локальний кошторис на будівельні роботи на електромонтажні роботи; підсумкові відомості ресурсів; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; акт приймання виконаних будівельних робіт; податкові накладні.

Між позивачем і ТОВ «ВКФ «Торсистем» укладено договір від 20.08.2014 р. № 20/08/14, предметом якого роботи з будівництва об'єкту «Житловий будинок з вбудовано-прибудованим басейном для середньої школи № 130 та об'єктами соціально-культурного призначення за адресою: вул. Горького (Антоновича), 131 в Голосіївському районі міста Києва».

Товарність господарських операцій за вказаним договором підтверджується договірною ціною, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; актом виконаних робіт № 1; видатковими та податковими накладними.

Між позивачем і ТОВ «Ел.К.Стиль» укладено договори підряду від 12.08.2013 р., 04.12.2013 р., 17.01.2014 р., 21.09.2014 р., 29.10.2014 р. №№ 12.08/13-Б01, 04.12/13-Б02, 17.01/14-Б01, 21/09-14, 29.10/14-Б01, предметом яких є виконання робіт з благоустрою території, укладання асфальтобетонного покриття та влаштуванню тимчасового проїзду Секції № 2 та Секції № 3, улаштування щебеневої основи центральної дороги вздовж секцій 4, 5 та 5 А, влаштування центральної дороги, виконання робіт по благоустрою території секції № 4 ЖК «Кантрі Хаус», що знаходиться за адресою: с. Гора Бориспільського району Київської області.

Реальність здійснення господарських операцій між сторонами за вказаними договорами підтверджується підсумковими вартостями ресурсів до локального кошторису, локальними кошторисами, розрахунками, договірними цінами, додатковими угодами, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актами приймання виконаних будівельних робіт, податковими накладними.

Між позивачем і ТОВ «Аві Трейд Київ» укладено договір поставки від 01.07.2014 р. № 140702, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти (передавати у власність) покупцеві товар, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, визначену у виставлених рахунках-фактурах та/або у видатково-прибуткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

Реальність операцій за вказаним договором підтверджується видатковими та податковими накладними.

Крім того, позивач мав фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Альтер Інжиніринг» та ТОВ «Комплексервіс-2017», що підтверджується підписаними первинними документами, а саме: видатковими накладними, податковими накладними, розрахунками коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної.

Сплачені за усіма вказаними зобов'язаннями кошти були включені позивачем до валових витрат та сум податкового кредиту з ПДВ відповідних звітних періодів.

У період з 15.05.2015 р. по 12.06.2015 р. ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Північно-Український Будівельний Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт від 06.07.2015 р. № 400/1-26-50-22-06-35129952.

У висновках зазначеного акту перевірки контролюючим податковим органом зафіксовано порушення позивачем вимог пп. 138.10.5 п. 138.10, п. 138.2 ст. 138, пп. 140.1.4 п. 140.1 ст. 140, п. 141.1 ст. 141, п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток в загальному розмірі 14 707 805,00 грн. та до заниження ПДВ на загальну суму 17 110 167,00 грн.

На підставі та на виконання зазначених висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 24.07.2015 р.:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 20 527 997,50 грн., з яких сума основного зобов'язання - 16 422 398, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 4 105 599, 50 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 18 384 756, 25 грн., з яких сума основного зобов'язання - 14 707 805, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3 676 951, 25 грн.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції позивача з ТОВ «Компанія «Ірвінг», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Сейсвинд», ТОВ «Енергія-97», ТОВ «МБК «Симплекс», ТОВ «Спец-Бетон», ТОВ «Компанія «Грамет», ТОВ «КОМТЕРРА», ТОВ «СДС-Україна», ТОВ «ЗКХР», ТОВ «Укр Транс Груп», ТОВ «Альянсенерго», ТОВ «ВКФ Торсистем», ТОВ «Ел.К.Стиль», ТОВ «Аві Трейд Київ», ТОВ «Альтер Інжиніринг», ТОВ «Комплекстмервіс-2017» підтверджуються первинними документами та є реальними і відповідачем не доведено зворотного.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України ( далі - ПК України ), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ( далі - Закон № 996-XIV ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пп.14.1.27, 14.1.36, 14.1.39, 14.1.156, 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

У п. 138.2 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

У ч. 1, 2 ст. 9 Закону №996-XIV закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що для встановлення правомірності визначення платником податків його податкових зобов'язань з податку на прибуток та з ПДВ і формування податкового кредиту належить з'ясувати реальність руху активів і коштів у процесі здійснення господарських операцій, а також господарську мету укладання відповідних договорів та економічний результат їх вчинення.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, товарність операцій позивача з ТОВ «Компанія «Ірвінг», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Сейсвинд», ТОВ «Енергія-97», ТОВ «МБК «Симплекс», ТОВ «Спец-Бетон», ТОВ «Компанія «Грамет», ТОВ «КОМТЕРРА», ТОВ «СДС-Україна», ТОВ «ЗКХР», ТОВ «Укр Транс Груп», ТОВ «Альянсенерго», ТОВ «ВКФ Торсистем», ТОВ «Ел.К.Стиль», ТОВ «Аві Трейд Київ», ТОВ «Альтер Інжиніринг», ТОВ «Комплекстмервіс-2017», по яким ним сформовано показники податкової звітності за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2014 р., підтверджується відповідними первинними документами, які містять всі достатні та необхідні відомості для ідентифікації відображених в них господарських операцій та дослідження їх у сукупності.

Крім того, судова колегія зазначає, що предмети договорів, укладених між позивачем і зазначеними контрагентами, відповідають видам їх діяльності за КВЕД, а також з матеріалів справи вбачається факт використання ТОВ «Північно-Український будівельний альянс» товарів, результатів робіт та послуг в його господарській діяльності, зокрема при виконанні позивачем його зобов'язань як генпідрядника перед замовниками на об'єктах будівництва по вул. Бориспільській, 21-45 у Дарницькому районі м. Києва, по вул. Академіка Лєбєдєва, 1 у м. Києві, по вул. Боженко, 89 у Голосіївському районі м. Києва, по вул. Антоновича, 131 у м. Києві, по вул. Звіриницькій, 72 у м. Києві тощо.

Зазначені обставини у сукупності з банківськими виписками та іншими платіжними документами, підтверджуючими розрахунки між сторонами, а також первинними документами, складаними у ході та внаслідок використання позивачем товарів, результатів робіт і послуг, наданих (отриманих від) ТОВ «Компанія «Ірвінг», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Сейсвинд», ТОВ «Енергія-97», ТОВ «МБК «Симплекс», ТОВ «Спец-Бетон», ТОВ «Компанія «Грамет», ТОВ «КОМТЕРРА», ТОВ «СДС-Україна», ТОВ «ЗКХР», ТОВ «Укр Транс Груп», ТОВ «Альянсенерго», ТОВ «ВКФ Торсистем», ТОВ «Ел.К.Стиль», ТОВ «Аві Трейд Київ», ТОВ «Альтер Інжиніринг», ТОВ «Комплекстмервіс-2017» обумовлює господарську мету правовідносин між позивачем і вказаними контрагентами за спірними операціями та доводить зміни його майнового стану.

Таким чином, оскільки господарські операції позивача з ТОВ «Компанія «Ірвінг», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Сейсвинд», ТОВ «Енергія-97», ТОВ «МБК «Симплекс», ТОВ «Спец-Бетон», ТОВ «Компанія «Грамет», ТОВ «КОМТЕРРА», ТОВ «СДС-Україна», ТОВ «ЗКХР», ТОВ «Укр Транс Груп», ТОВ «Альянсенерго», ТОВ «ВКФ Торсистем», ТОВ «Ел.К.Стиль», ТОВ «Аві Трейд Київ», ТОВ «Альтер Інжиніринг», ТОВ «Комплекстмервіс-2017» за відповідними договорами підтверджуються первинними документами, відображені у податкових накладних, зареєстрованих належним чином, розрахунки між сторонами доведені, зазначені контрагенти на момент вчинення таких операцій були належним чином зареєстровані як платники ПДВ та юридичні особи, господарська мета їх проведення, доцільність і економічний результат підтверджені, то колегія суддів вважає, що висновки податкового органу щодо фіктивності таких операцій є безпідставними та необґрунтованими.

При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену в п. 50 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним

Крім того, у рішеннях від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», від 22 січня 2009 року у справі «Булвес» АД проти Болгарії», від 10 березня 2010 року у справі «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» ЄСПЛ наголосив, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Доводи апелянта про те, що позивачем до перевірки не було надано всіх первинних документів на підтвердження спірних господарських операцій, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки у ході розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного провадження позивачем було надано всі первинні документи на підтвердження товарності спірних господарських операцій і з акта перевірки від 06.07.2014 р. № 400/1-26-50-22-06-35129952, складеного контролюючим податковим органом, вбачається, що підтверджуючі документи у достатньому обсязі подавалися товариством апелянту й під час її проведення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року по справі № 816/539/16.

Крім того, апелянтом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, поданими позивачем, а також не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та/або суперечливі.

Також апелянтом не надано суду й належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника ПДВ або фіктивності його контрагентів.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що доводи апелянта стосовно відсутності у позивача первинних документів по спірним операціям переважно ґрунтуються на ненаданні ним суду документів, підтверджуючих якість, безпеку матеріалів використаних у спірних операціях (у будівництві), документів щодо затвердженої проектної документації, товарно-транспортних накладних, тобто документації, яка не впливає на правильність формування показників податкової звітності і не є обов'язковою ані у розумінні податкового законодавства, ані за характером спірних господарських операцій.

Більш того, навіть відсутність окремих первинних документів, за умови, що іншими первинними документами, складання яких є обов'язковим в залежності від виду господарських операцій, підтверджується їх товарність, не є достатньою правовою підставою для віднесення їх до фіктивних.

Твердження апелянта щодо відсутності у контрагентів позивача достатньої кількості працівників для виконання об'єму робіт (надання послуг) за договорами з позивачем, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки вони є лише суб'єктивними судженнями податкового органу, що не підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до вимог ст. 70 КАС України, і контрагенти позивача як суб'єкти господарювання наділені повноваженнями на власний ризик і на свій розсуд визначати порядок виконання їх договірних зобов'язань, зокрема й у правовідносинах з позивачем, та залучати третіх осіб на договірних умовах у разі необхідності.

Посилання апелянта на порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства, ймовірне здійснення їхньої діяльності поза межами правового поля, фіктивність господарських правовідносин з контрагентами, зокрема іншими ніж позивач у цій справі, припущення податкового органу щодо можливості порушення позивачем вимог податкового законодавства, колегія суддів до уваги не приймає через їх необґрунтованість і недоведеність, оскільки рішення суду у відповідності до ст.159 КАС України, повинно бути законним і обґрунтованим, тому в жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Більш того, статтею 61 Конституції України регламентовано принцип індивідуальної відповідальності і жодною нормою чинного законодавства не визначено прямої залежності між правомірністю формування платником податків показників його податкової звітності та діями його контрагента та/або відповідних посадових осіб і для формування показників податкової звітності необхідним є лише встановлення факту здійснення господарської операції та підтвердження її відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.11.2015 р. у справі № 2а-14377/12/2670, висновки якої, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норми права, а також мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

Крім того, схожа правова позиція застосовується й у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні по справі ««Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 р. (2009 р., заява № 3991/03) Європейським судом зазначено, що платник податків не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

При цьому, згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, апеляційний суд відзначає й те, що податковий орган відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов'язань та правомірності прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.10.2015 р. у справі 2а-10463/10/0870.

Також у доводах апеляційної скарги, яка фактично є викопіюванням акту перевірки від 06.07.2014 р. № 400/1-26-50-22-06-35129952, податковий орган також посилається на результати фінансової діяльності позивача з ТОВ «Каса народної допомоги» та їх податковий облік, однак з акту перевірки та будь-яких інших матеріалів справи не вбачається, що податкові зобов'язання, нараховані позивачу контролюючим органом в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, включають в себе й нарахування по вказаним операціям.

Більш того, на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2017 р. апелянтом надано розрахунок з виокремленням сум по кожному контрагенту, розмірів основних зобов'язань та штрафних санкцій, нарахованих ТОВ «Північно-Український будівельний альянс» у податкових повідомленнях-рішеннях від 24.07.2015 р. №№ , , з якого також вбачається, що зобов'язання з ПДВ та відповідні штрафні санкції нараховані позивачу виключно по правовідносинам з ТОВ «Компанія «Ірвінг», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Сейсвинд», ТОВ «Енергія-97», ТОВ «МБК «Симплекс», ТОВ «Спец-Бетон», ТОВ «Компанія «Грамет», ТОВ «КОМТЕРРА», ТОВ «СДС-Україна», ТОВ «ЗКХР», ТОВ «Укр Транс Груп», ТОВ «Альянсенерго», ТОВ «ВКФ Торсистем», ТОВ «Ел.К.Стиль», ТОВ «Аві Трейд Київ», ТОВ «Альтер Інжиніринг», ТОВ «Комплекстмервіс-2017», а податок на прибуток, окрім вказаних підприємств, також за витратами відсотків по кредиту без визначення відповідних контрагентів і з вказівкою сум, що є іншими, ніж зазначені податковим органом в його апеляційній скарзі /Т.24 а.с.177, Т.15 а.с.35-36/.

При цьому, апелянтом не надано жодних доказів, які б підтверджували безпідставне віднесення позивачем витрат відсотків по кредиту та/або не доведено фіктивності їх податкового обліку.

Таким чином, з огляду на викладене, у суду відсутні достатні та необхідні правові підстави для прийняття вказаних доводів апелянта.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірності прийняття ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та не переконав суд у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 06 вересня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.