Справа № 826/6025/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 липня 2017 року № 826/6025/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів

України

до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу

Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

треті особи Міністерство економічного розвиту і торгівлі України,

Державна акціонерна компанія «Укрресурси»

про скасування свідоцтва про право власності

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (надалі - Відповідач), треті особи: Міністерство економічного розвиту і торгівлі України (надалі - третя особа 1), Державна акціонерна компанія «Укрресурси» (надалі - третя особа 2), в якому просить: скасувати наказ Головного управління майном Київської міської держадміністрації від 23.09.1999 №468-В та скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 24.09.1999.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що право комунальної власності за Компанією «Укрресурси» зареєстровано необґрунтовано, оскільки спірне майно за адресою АДРЕСА_1 є власністю держави в особі уповноважених органів, що реалізують право державної власності щодо зазначеного майна, яке в свою чергу з державної власності не вибувало, відповідних рішень щодо відчуження вказаного майна в приватну чи колективну власність не приймалось.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та надав суду письмові заперечення на позовну заяву. В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначає, що спірний Наказ прийнято у відповідності до вимог законодавства, а тому підстав для задоволення позовних вимог не існує.

Представник третя особа 1 в письмових поясненнях зазначила, що погоджується з доводами Позивача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи 2 (ДАК «Укрресурси» в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1) проти позову заперечував, при цьому зазначивши, що оскаржуване свідоцтво складено та видано на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції про державну реєстрацію права власності на будівлю, що розташована в АДРЕСА_1, загальна площа 3678,8 кв.м.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 23.02.2016 року №28404586 відмовлено у державній реєстрації прав власності, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про право колективної власності за іншою юридичною особою, а саме, за ДАК «Укрресурси».

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» до об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, належать, зокрема, акції (частки, паї), що належать державі у статутному капіталі господарських товариств, інших господарських організацій та підприємств, заснованих на базі об'єднання майна різних форм власності.

Відповідно до ст. 45 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності на державне майно у разі його приватизації. Разом з тим, ч.3 ст.145 ГК України установлено, що правовий режим майна суб'єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону.

Приписами ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизація державного майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Згідно з Указом Президента України від 21.12.1994 року №789/94 «Про реформування системи матеріально-технічного забезпечення народного господарства» (надалі - Указ №789) утворено Державну акціонерну компанію «Укрресурси» (далі - Компанія) на базі підприємств і організацій, що входять до сфери управління Державного комітету України з матеріальних ресурсів.

Пунктом 3 вказаного Указу Фонду державного майна України доручено забезпечити передачу до статутного фонду Компанії майна підприємств і організацій, акцій акціонерних товариств, які створені шляхом корпоратизації державних підприємств, системи матеріально-технічного постачання згідно з переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України), а також адміністративних будинків у АДРЕСА_1 та іншого майна, що перебуває у загальнодержавній власності та є необхідним для забезпечення діяльності Компанії.

На виконання п. 5 Указу №789 Кабінету Міністрів України доручено утворити ліквідаційну комісію для проведення заходів, пов'язаних з ліквідацією Державного комітету України з матеріальних ресурсів; затвердити перелік підприємств, організацій, акціонерних товариств, які створені шляхом корпоратизації державних підприємств, системи матеріально-технічного постачання, майно, акції яких передаються до статутного фонду Компанії; затвердити у двотижневий строк Статут Державної акціонерної компанії "Укрресурси".

Так, Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 21.01.1995 року №46 «Питання Державної акціонерної компанії «Укрресурси», якою було затверджено статут Компанії та було вказано про те, що Компанія є акціонерним товариством відкритого типу та засновником Компанії є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Відповідно до розпорядження від 27.02.2008 року №339-р «Про забезпечення розміщення центральних органів виконавчої влади» наказано забезпечити передачу у двотижневий строк будинків по АДРЕСА_1 до сфери управління Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 року №198 «Про управління державними корпоративними правами Державної акціонерної компанії «Укрресурси» визначено, що повноваження з управління державними корпоративними правами Державної акціонерної компанії «Укрресурси» здійснює Міністерство економіки.

Крім цього, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що єдиним засновником Компанії є держава в особі міністерства економіки України.

На виконання абз. 1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2008 року №198 Мінекономрозвитку наказом від 17.04.2008 року №134 затвердило статут Державного акціонерного товариства «Укрресурси».

Відповідно до статуту ДАК «Укрресурси», затвердженого наказом Мінекономіки від 17.04.2008 року №134 Компанія є відкритим акціонерним товариством, засновником компанії є держава, управління державними корпоративними правами здійснює Мінекономіки.

Відповідно до п.8.2.7 статуту Компанії рішення щодо розпорядження та використання майна, внесення змін до розміру статутного капіталу відноситься до компетенції загальних зборів акціонерів.

Пунктом 3.14 статуту Компанії встановлено, що компанія володіє, користується та розпоряджається належним їй майном відповідно до законодавства, статуту та мети діяльності Компанії. Корпоративні права держави, надані Компанії в управління, не можуть бути відчужені з державної власності без дозволу Кабінету Міністрів України. Стосовно них не можуть вчинятись дії, наслідком яких може бути відчуження цих корпоративних прав з державної власності.

Відповідно до пункту 4.2 статуту Компанії, до набуття в процесі приватизації прав власності на акції ДАК «Укрресурси» іншими юридичними та/або фізичними особами єдиним акціонером Компанії від моменту її утворення та до завершення процедури приватизації або припинення її діяльності є держава в особі Мінекономіки.

Так, на виконання абз. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 року №198, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2008 року №408 було здійснено передачу адміністративних будинків за адресою АДРЕСА_1, про що членами комісії 21.05.2008 року було складено та підписано відповідний акт прийому-передачі вказаних будинків та цей акт було затверджено Міністром економіки України та Міністром Кабінету Міністрів України.

Згідно з наказом Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України від 23.05.2008 року №30 «Про передачу на баланс Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України у АДРЕСА_1», вказані адміністративні будинки передано Управлінню адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України із закріпленням на праві оперативного управління.

Слід зазначити, що в редакції статуту від 19.08.1999 року, що діяла на момент оформлення оскаржуваного свідоцтва, п. 2 встановлено, що засновником ДАК «Укрресурси» є держава в особі Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.1 розділу VI статуту Вищим органом Компанії є загальні збори акціонерів.

Управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб (ст.1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності»).

Статтями 317, 319, 321 ЦК України визначено, що власнику належать всі права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд.

Отже, підсумовуючи викладене, відповідно до Закону України «Про управління об'єктами державної власності» здійснює Кабінет Міністрів України, майно, що увійшло до статутного капіталу при створенні ДАК «Укрресурси», в тому числі спірний адміністративний будинок по АДРЕСА_1, є державною власністю, органом управління не приймались рішення про відчуження державного майна в приватну чи колективну власність.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 6 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частиною 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати наказ Головного управління майном Київської міської держадміністрації від 23.09.1999 №468-В.

3. Скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 24.09.1999.

4. Стягнути з Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за рахунок державних асигнувань на користь Секретаріату Кабінету Міністрів України () понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук