Справа № П/811/629/17
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року Справа № П/811/629/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Дніпровської електроенергетичної системи до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправними пунктів Акту перевірки та скасування припису, -

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго", в особі Дніпровської електроенергетичної системи звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати протиправними пункти 1 (щодо порушення вимог ст.94 КЗпП України та ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці") розділу "Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки" Акту перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування №11-01-040/0203 від 06.03.2017 року, та скасувати винесений на його підставі припис №11-01-040/0203-0145 від 06.03.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Управлінням Держпраці у Кіровоградській області проведено планову перевірку дотримання законодавства про працю у Кіровоградських МЕМ, за результатами якої складений Акт перевірки № 11-01-040/0203 від 06.03.2017 року та припис від 06.03.2017 року № 11-01-004/0203-0145, позивач вважає їх протиправними та просить їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надав письмові заперечення, де зазначив, що позовні вимоги не визнає. В обґрунтування заперечень зазначено, що плановою перевіркою, проведеною у березні 2017 року у відокремленому підрозділі «Кіровоградські магістральні електричні мережі» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» встановлено порушення ст.94 КЗпПУ щодо заробітної плати як винагороди за виконану працівником роботу, ст.49-2 КЗпПУ щодо обов'язку власника або уповноваженого ним органу одночасно з попередженням про майбутнє звільнення за п.1 ст.40 КЗпПУ (скорочення чисельності або штату працівників) пропонувати працівнику іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

За наслідками перевірки складено акт від 06.03.2017 №11-01-040/0203, директору Данильчуку М.В. і головному бухгалтеру Грималюк О.В. внесено приписи від 06.03.2017 №11-01-040/0203-0144 і №11-01-040/0203-0145, термін виконання яких встановлено до 06.04.2017. В зазначений у приписах термін інформація про його виконання не надійшла.

Відповідач вважає, що акт від 06.03.2017 №11-01-040/0203 та приписи від 06.03.2017 №11-01-040/0203-0144 та №11-01-004/0203-0145 за результатами планової перевірки Кіровоградських МЕМ складені з дотриманням чинного законодавства та є правомірними.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні відносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про охорону праці», Кодексом Законів про працю України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на їх виконання.

Судом встановлено, що в період з 28.02.2017 по 06.03.2017 на підставі наказу №278-од від 24.02.2017 року та направлення на перевірку від 24.02.2017 року № 278-од/02.3 головним державним інспектоом відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Гуща Лілією Анатоліївною була проведена планова перевірка відокремленого підрозділу «Кіровоградські магістральні електричні мережі» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з питань додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої був складений акт перевірки №11-01-040/0203 від 06.03.2017 року. (а.с. 40-47).

Так за змістом статті 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Згідно зі ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів встановлений відповідним Порядком, який затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02 липня 2012 року (далі - Порядок №390) та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30.07.2012 №1291/21603.

У відповідності до п. 1 вищевказаного Порядку останній встановлює процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці.

Згідно із п. 2 Порядку право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч.6 та ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Крім того, приписами пункту 6 Порядку № 390 визначені етапи з яких складається перевірка, а саме: робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки; проведення за результатами перевірки роз'яснювальної роботи з питань застосування норм законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (за згодою посадових осіб).

Відповідно пункту 7 Порядку № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки дотриманням вимог законодавства і є носієм інформації встановленої під час перевірки обставини посадовою особою.

Суд зазначає, що акт перевірки, складений працівником управління держпраці, у розумінні пункту 1 частини першої статті 3, частини другої статті 2, пункту 1 частини другої статті 17 КАС України не є нормативно - правовим актом або правовим актом індивідуальної дії, оскільки не встановлює, не змінює та не припиняє жодних прав та обов'язків для позивача акт перевірки є службовим документом, який підтверджує сам факт проведення перевірки, а також містить встановлені у ході проведення перевірки ті чи інші обставини та факти.

Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про скасування припису №11-01-040/0203-0145 від 06.03.20417 року про дотримання вимог ст. 94 КзпП України та ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці", суд зазначає наступне.

Основні положення з оплати праці сформульовано в Кодексі законів про працю України (далі - КЗпП).

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівнику за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП).

Розмір заробітної плати залежить від складності й умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації i максимальним розміром не обмежується.

Питання державного i договірного регулювання оплати праці визначається КЗпП, Законом України від 24.03.95 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом установлення розміру мінімальної заробітної плати й інших державних норм i гарантій, установлення умов i розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ i організацій, які фінансуються або дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.

На всіх інших підприємствах форми та розміри заробітної плати установлює власник або уповноважений ним орган. Вони погоджуються з трудовим колективом шляхом укладання колективного договору (ст. 97 КЗпП).

Мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану роботу, нижче якої не може проводитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці (обсяг робіт). Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється i переглядається відповідно до Закону України «Про оплату праці». Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності i господарювання та фізичних осіб (ст. 95 КЗпП).

Оплата праці здійснюється за погодинною, відрядною та іншими системами оплати праці (ст. 97 КЗпП). Відповідно до чинного законодавства застосовуються такі системи оплати праці: погодинна, відрядна, індивідуальна відрядна, колективна відрядна (бригадна), непряма відрядна, відрядно-прогресивна, акордна, відрядно-преміювальна.

Форми i системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови винагороди й інших виплат установлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм i гарантій, передбачених законодавством. Якщо колективний договір не укладено, власник зобов'язаний погодити ці питання з профспілковим або іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (ст. 97 КЗпП).

Конкретні розміри тарифних ставок, окладів, розрядних розцінок, а також надбавок, доплат i премій установлюються власником або уповноваженим ним органом. Власник або уповноважений ним орган не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, установлені законодавством i колективним договором (ст. 97 КЗпП.

Судом встановлено, що в п.1 розділу «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» Акту перевірки № 11-01-040/0203 від 06.03.2017 року (абз.1-6 арк.13) зазначено: «Порушення вимог ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці». Так, відповідно розрахункового листка за січень 2017 року охороннику 1 розряду ОСОБА_4 нарахований та виплачений посадовий оклад в розмірі 2870,00 гри. за фактично відпрацьованих 20 днів та 192 години. Якщо перерахувати його заробітну плату (2870/159 192) шляхом ділення його посадового окладу на місячну норму робочого часу та помноживши фактично відпрацьований ним час в даному місяці, то отримуємо 3465,66 грн., що на 595,66 грн. більше від нарахованого місячного посадового окладу.

Аналогічно, відповідно розрахункового листа за січень 2017 року охороннику 1 розряду ОСОБА_5 нарахований та виплачений посадовий оклад в розмірі 2870,00 грн. за фактично відпрацьованих 20 дні* та 192 години. Якщо перерахувати його заробітну плату (2870/159 192) шляхом ділення його посадового окладу на місячну норму робочого часу та помноживши фактично відпрацьований ним час в даному місяці, то отримуємо 3465,66 грн., що на 595,66 грн. більше від нарахованого місячного посадового окладу.

Отже, нарахування заробітної плати (посадовий оклад) за січень 2017року працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_4 проводилося не у відповідності до табелю робочого часу (не за фактично відпрацьований час).

(Копії табелів обліку робочого часу, розрахункових листів додаються).

Дане порушення тягне за собою недостовірність розрахунку середньої заробітної плати при нарахуванні коштів за час щорічної відпустки, при нарахуванні коштів за листками.»

Однак, як зазначено позивачем та встановлено судом, облік робочого часу та оплата праці змінного персоналу Кіровоградських МЕМ проводиться відповідно до Методичних рекомендацій, затверджених Міністерством праці України від 19.04.2006 р. № 138 та Додатку 5 Колективного договору Дніпровської ЕС на 2016 рік (із змінами та доповненнями).

Відповідно пункту 5.2 додатку 4 «Правила внутрішнього трудового розпорядку» та пункту 1 додатку 5 «Положення про облік робочого часу змінного персоналу Дніпровської ЕС» до Колективного договору Дніпровської ЕС на 2016 рік (із змінами та доповненнями) для персоналу, працюючого за підсумованим обліком робочого часу, встановлений обліковий період - рік (ст. 61 Кодексу законів про працю України), а професія охоронник внесена до «Переліку професій (посад) працівників Дніпровської ЕС, для яких встановлений підсумований облік робочого часу» (додаток до Положення про облік робочого часу змінного персоналу Дніпровської ЕС).

Робота персоналу, працюючого за підсумованим обліком робочого часу регулюється графіками роботи персоналу, які складаються на весь обліковий період з урахуванням характеру та умов праці.

Щомісяця протягом облікового періоду до графіків роботи в разі виробничої необхідності, тобто відсутності працівника з поважних причин (відпустка, виконання громадських обов'язків, тимчасова непрацездатність, відрядження, тощо), вносяться корективи.

Місячний табель обліку робочого часу є підставою для нарахування заробітної плати та оплати за роботу в святкові та неробочі дні, а робота понад норму робочого часу, яка передбачена графіком в окремі місяці звітного періоду, не являється надурочною роботою.

Надурочним, при підсумованому обліку робочого часу, вважається час, відпрацьований працівником понад норму робочого часу за обліковий період (в даному випадку - рік). Надурочний час оплачується у відповідності до ст.106 КЗпП України.

Перевищення норми робочого часу встановленої графіком на місяць, які виникають в окремі періоди при підсумованому обліку робочого часу, враховується при складанні графіків роботи в інших місяцях облікового періоду.

Суд погоджується з тим, що зауваження та вимоги щодо щомісячної оплати праці працівника, який працює за підсумованим обліком робочого часу, пропорційно відпрацьованим годинам являються не коректними.

При тарифній системі оплати праці, встановленої як в ДП «НЕК «Укренерго» так і в її відокремлених підрозділах, в тому числі і в Кіровоградських МЕМ, оплата праці працівників проводиться відповідно до встановлених місячних посадових окладів, а не часових тарифних ставок, і не залежить від кількості робочих годин і робочих днів у звітному періоді. Облік робочого часу ведеться в робочих днях з щоденною тривалістю роботи згідно норми робочого часу, розрахованої за календарем п'ятиденного 40-годинного робочого тижня з двома вихідними днями в суботу та неділю, визначеної наказом підприємства.

Оплата праці працівнику проводиться пропорційно відпрацьованим робочим дням облікового місяця, встановлених за п'ятиденним робочим тижнем, окрім тих днів, коли працівник відповідно до законодавства був звільнений від своїх трудових обов'язків (відпустка, виконання громадських обов'язків, тимчасова непрацездатність, тощо).

Оплата за всі надурочні години роботи проводиться в кінці облікового періоду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Управлінням Держпраці у Кіровоградській області, помилково застосувано погодинний розрахунок працівникам з підсумованим обліком робочого часу, що призвело до хибного висновку про порушення Кіровоградськими МЕМ вимог чинного законодавства.

Розрахунок заробітної плати Кіровоградськими МЕМ здійснюються у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому позовні вимоги в частині скасування припису № 11-01-040/0203-0145 від 06.03.2017 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст. 162,163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Дніпровської електроенергетичної системи - задовольнити частково.

Скасувати припис № 11-01-040/0203-0145 від 06.03.2017 року винесений на підставі Акту перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування №11-01-040/0203 від 06.03.2017 року.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області судовий збір в розмірі 1600 грн. на користь державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Дніпровської електроенергетичної системи.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду К.М. Притула