Справа № 707/1615/17
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправної відмови у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановлення ІІ групи інвалідності, а також зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплати позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності в сумі 320 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 27.01.2017 № 49 о/с, старшого сержанта поліції ОСОБА_1, молодшого інспектора Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з 27 січня 2017 року звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 статті 77 (через скорочення штатів) Закону України «Про Національну поліцію». За результатами медичного огляду військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» видано свідоцтво про хворобу № 380 від 18.11.2016, згідно з яким захворювання позивача пов'язане з виконанням службових обов'язків та проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до довідки акта огляду медико-соціальною експертної комісією Серія 12 ААА № 537514, позивачу встановлена II група інвалідності з 06.03.2017 (безтерміново), у зв'язку із захворюванням, що пов'язане з виконанням службових обов'язків. У довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія 12 ААА № 022848 від 07.03.2017 зазначається ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 75. Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції України у Черкаській області із заявою, в якому просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності. Листом Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 11.05.2017 № 29/З-53 позивача повідомлено, що в ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» не визначені випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким установлено інвалідність унаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків або проходженням служби в органах внутрішніх справ. Враховуючи вищевикладене, правових підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, не має.

Позивач вважає, що відповідно до ст. 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід II групи, у зв'язку із захворюванням, що пов'язане з виконанням службових обов'язків. Просить визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановлення ІІ групи інвалідності, а також зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплати у одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності в сумі 320 000 грн.

Представник відповідача на адресу суду направив заперечення проти заявленого адміністративного позову, мотивовані тим, що по-перше, в статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» не визначені випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким установлено інвалідність унаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків або проходженням служби в органах внутрішніх справ; по-друге, позивач, як колишній працівник міліції 04.05.2017 звернувся до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області із заявою, поданою відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, який зареєстровано в Мін'юсті 29.01.2016 за № 163/28293, та передбачений, зокрема, для виплати одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським; по-третє, позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

На підставі вимог ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 1981 року народження, з 30 вересня 2002 року (наказ про призначення від 30.09.2002 року № 98 о/с) по 06 листопада 2015 року (наказ про звільнення від 06.11.2015 року № 311 о/с) проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 07 листопада 2015 року (наказ про призначення від 07.11.2015 року № 1 о/с) до 27 січня 2017 року (наказ про звільнення від 27.01.2017 року № 49 о/с) в Національній поліції.

Згідно свідоцтва про хворобу № 380 військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України в Черкаській області по Черкаській області» від 18 листопада 2016 року у ОСОБА_1 виявлені захворювання пов'язані із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Черкаській області № 49 о/с від 27 січня 2017 року старшого сержанта поліції ОСОБА_1, молодшого інспектора Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з 27 січня 2017 року звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 статті 77 (через скорочення штатів) Закону України «Про Національну поліцію», сплативши компенсацію за 1 добу невикористаної відпустки в 2017 році, встановивши премію за січень в розмірі 60,1%.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 537514 ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності з 06.03.2017 (безтерміново), у зв'язку із травмою, що пов'язана з виконанням службових обов'язків.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серії 12 ААА № 022848 від 07.03.2017 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 75; підстава - акт огляду МСЕК № 1160; дата встановлення страхового випадку - 07.03.2017.

04 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності.

Листом Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 11.05.2017 № 29/З-53 повідомив позивача про те, що в статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» не визначені випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейському. Проте випадку, в якому призначається одноразова допомога поліцейському в результаті визначення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, статтею 97 даного Закону не передбачено. Враховуючи вищевикладене, правових підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, не має.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у виплаті відповідної допомоги, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частин 2 та 3 статті 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч. 1 статті 46 Конституції України, - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями пункту 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію» був врегульований Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20.12.1990 «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

При цьому, розмір допомоги по другій групі інвалідності встановлюється на рівні 200 - кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Отже, позивач ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності в зазначеному розмірі.

З 07.11.2015 р. набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 2 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

При цьому, п.п. 4 п. 5 розділу І Порядку визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

За змістом п. 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з п. 2 Розділу IV Порядку № 4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Із матеріалів справи вбачається, що 07.11.2015 ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції, тобто з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, останнім місцем служби позивача як поліцейського є Головне управління Національної поліції в Черкаській області, після звільнення з якого, ОСОБА_1 була встановлена інвалідність ІІ групи, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою МСЕК Серії 12 ААА № 537514.

Також суд вважає, що позивач ОСОБА_1, будучи інвалідом ІІ групи, відповідає визначеним у вказаному вище Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п.15 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Одноразова грошова допомога є гарантованою державою компенсацією за втрату здоров'я під час проходження служби особою, а тому, оскільки на час настання інвалідності у позивача, останній проходив службу саме в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області, - норми Закону України «Про Національну поліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги, розповсюджується і на нього.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про Національну поліцію» поліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України. Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Міністром внутрішніх справ України (ч.6 ст.4 Закону).

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України у постанові від 10 січня 2017 року справа № К/800/32998/16.

Щодо розміру грошової допомоги, яка повинна бути виплачена позивачу, то суд вважає, що, як зазначено вище, пунктом 15 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно із ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод

Судом встановлено, що захворювання, яке виникло у позивача, - пов'язане з проходженням служби в ОВС, розмір одноразової грошової допомоги повинен визначатись з урахуванням вимог Закону України «Про міліцію» та згідно з п.15 Прикінцевих та Перехідних Закону України «Про Національну поліцію». Тобто розмір одноразової грошової допомоги виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму (на день виплати), встановленого законом для працездатних осіб як інваліду ІІ групи.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, враховуючи, крім того, й засади єдності судової практики, які відображені у судових рішеннях Вищого адміністративного суду України (ухвала від 12.06.2017р. справа №К/800/17925/17) та Київського апеляційного адміністративного суду (ухвала від 17.05.2017р. справа №711/493/17, постанова від 30.05.2017р. справа №761/7392/17, постанова від 27.12.2016р. справа №823/1289/16).

Щодо доводів представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги листом ГУ НП в Черкаській області від 11.05.2017 року, який отримав позивач 15.05.2017 року, а до суду він звернувся із заявленим позовом 14.08.2017 року, таким чином позов ОСОБА_1 подано в межах шестимісячного строку передбаченого ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Закону України «Про міліцію», Закону України «Про Національну поліцію», Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердж. постановою КМУ від 21.10.2015 № 850, наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 року, за реєстр. МЮУ 29.01.2016 року за № 163/28293, ст.ст. 2, 6, 17-19, 104-105, 160-163, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправної відмови у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції України в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області скласти висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В. В. Морозов