Справа № 2016/2-а-6508/11
Суддя: Бутенко В. М.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2016/2-а-6508/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бутенко В.М., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про зобовязання вчинити перерахунок, нарахування та виплатити недоплачену щомісячну державну доплату до пенсії дітям війни, -

встановив:

У серпні 2011 року позивачка через поштове відділення звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області (далі по тексту ОСОБА_2) про зобовязання вчинити перерахунок та виплатити недоплачену щомісячну державну доплату до пенсії дитині війни. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона наділена правовим статусом дитини війни, а тому відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війникористується правом на одержання щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Просить зобовязати відповідача провести відповідні нарахування і виплати державної доплати до пенсії дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2011 року.

Ухвалою судді від 07 вересня 2011 відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову в повному обсязі. В запереченні проти позову відповідач обґрунтовує тим, що позивачу правомірно виплата підвищення до пенсії дітям війни здійснюється не з коштів Пенсійного фонду України, а за рахунок коштів Державного бюджету України, в межах видатків, затверджених Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, якими було передбачено виплату підвищення до пенсії позивачеві тільки з 1 січня 2008 року у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи також і те, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, відповідач просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. У частині 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до суду з даним позовом відповідно штампу поштового відділення 09.08.2011 року, в якому просить задовольнити її позовні вимоги за період з 01.01.2011 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що правовідносини в даній справі повинні розглядатися, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій чи бездіяльності органу владних повноважень, на звернення для оскарження яких Кодексом адміністративного судочинства передбачено 6 місяців. Отже, враховуючи дату звернення позивачки до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивачка просить суд захистити її права, суд приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 09.02.2011 року.

Доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду за період з 01.01.2011 року по 08.02.2011 року, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою порушені вимоги статей 99-100 КАС України, а тому позовні вимоги позивачки щодо перерахунку пенсії за період з 01.01.2011 року по 08.02.2011 року слід залишити без розгляду, як подані з пропуском встановленого законом строку звернення до суду без поважних причин.

Згідно із статтею 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни№ 2195 від 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року (далі по тексту Закон № 2195), дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивачка народилася 25.03.1944 року, є громадянкою України, знаходиться на обліку в ОСОБА_2, що підтверджується копією посвідчення. Протягом із 01.01.2008 року їй нараховувалася та виплачувалася надбавка до пенсії як дитині війни у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач зверталася до ОСОБА_2 з заявою про здійснення дій по нарахуванню та виплати в повному обсязі недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дитині війни згідно статті 6 Закону № 2195. ОСОБА_2 надана відповідь позивачу, в якій роз'яснено, що здійснення дій по нарахуванню та виплати в повному обсязі щомісячну державну доплату до пенсії дитині війни обчислені їй з дотриманням вимог чинного законодавства.

Судом встановлено, що позивачка відповідно до статті 1 Закону № 2195 має статус дитини війни.

Відповідно до статті 6 Закону № 2195 дітям війни пенсії, щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008р. від 22 травня 2008 року у справі №1-28/2008р.було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до пункту 4 Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 23.12.2010 року № 2857-VI, в редакції Закону України № 3491-VI від 14.06.2011 року, установлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни(2195-15 з наступними змінами) застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Згідно пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 р. № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинність 23.07.2011 року, установлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Оскільки дія статті 6 Закону № 2195 в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, була відновлена з 22 травня 2008 року, а позивачу з 01.01.2008 року і по 22.07.2011 року включно підвищення до пенсії виплачувалося у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про зобовязання відповідача нарахувати та виплачувати позивачу щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року, у розмірі, визначеному статтею 6 Закону № 2195.

Обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом № 2195, покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд визнає такі дії незаконними і зобовязує відповідача діяти відповідно до закону, вказавши яким чином має бути здійснено перерахунок.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 22, 46, 64, 124, 152 Конституції України, статтями 1, 3, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року № 2195, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року, Законом України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 23.12.2010 року № 2857-VI, статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування№ 1058 від 09.07.2003 року, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, статтями 2, 9, 11, 21, 71, 72, 94, 99, 105, 122, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобовязання вчинити перерахунок та виплатити недоплачену щомісячну державну доплату до пенсії дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2011 року по 08 лютого 2011 року залишити без розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипідвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 09 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняі провести відповідні виплати за період з 09 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням здійснених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 гривня 70 копійок.

Постанова судді підлягає негайному виконанню відповідачем управлінням Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області.

Постанова судді, прийнята у скороченому провадженні, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову судді подається Харківському апеляційному адміністративному суду через Ізюмський міськрайонний Харківської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова судді, прийнята у скороченому провадженні, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, рішення (ухвала) суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: