Справа № 2а-13105/11/2070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2017 р. м. Київ К/800/10660/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Бившевої Л.І. (головуючого), Борисенко І.В., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Приватної фірми "Піраміда"

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2012 року

у справі № 2а-13105/11/2070

за позовом Прокуратури Жовтневого району м. Харкова в інтересах Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова

до Приватної фірми "Піраміда"

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року Прокуратура Жовтневого району м. Харкова (далі - позивач) звернулась до суду в інтересах Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова (далі - ДПІ) з позовом про стягнення з Приватної фірми "Піраміда" (далі - ПФ "Піраміда", відповідач) заборгованість перед бюджетом у сумі 2807741,33 грн, що включає заборгованість з податку на додану вартість у сумі 2801491,00 грн, з податку на прибуток - 6100,00 грн., комунальний податок - 150,33 грн.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 24 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2012 року, позов задовольнив: стягнув з ПФ "Піраміда" податковий борг у сумі 2807741,00 грн., в тому числі заборгованість з ПДВ у сумі 2801491,00 грн, з податку на прибуток - 6100,00 грн, комунальний податок - 150,00 грн.

У касаційній скарзі ПФ "Піраміда", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що підставою для звернення до суду з позовом прокуратура вказує факт наявності у ПФ "Піраміда" станом на 23 серпня 2011 року податкового боргу, щодо стягнення якого податковим органом вживалися заходи у вигляді прийнятих першої та другої податкових вимог від 30 січня 2006 року № 1/65 та від 07 березня 2006 року № 2/148 на суму 4422562,00 грн, які до позитивного результату не призвели - ПФ "Піраміда" не сплатило податковий борг, зокрема у сумі 2807591,00 грн, який виник внаслідок несплати суми податкових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями - рішеннями від 23 травня 2005 року № /0, № /0, № /0.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, встановивши у судовому процесі обставини щодо направлення на адресу відповідача першої та другої податкових вимог від 30 січня 2006 року № 1/65 та від 07 березня 2006 року № 2/148, які були отримані відповідачем 31 січня 2006 року і 23 березня 2006 року відповідно та які включали у себе суму податкового боргу за податковими зобов'язаннями, суми яких були визначені податковими повідомленнями - рішеннями від 23 травня 2005 року № /0, № /0, № /0, виходили з того, що податковим органом дотримано вимоги Податкового кодексу України щодо стягнення в примусовому порядку з платника податків податкового боргу у сумі 2807741,33 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій лише частково.

На момент звернення прокуратури в інтересах ДПІ до суду порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулювався статтями 95 - 99 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пп. 95.2 цієї статті).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до п. 59.5 цієї статті у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати про відсутність обов'язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу.

Тобто, у разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється. Водночас, якщо сума податкового боргу, щодо стягнення якого заявлені позовні вимоги, більша, ніж сума податкового боргу, зазначеного в податковій вимозі, яка була надіслана платнику податків, орган державної податкової служби повинен надати суду документальне підтвердження того, що податковий борг збільшився після надіслання (вручення) платнику податків податкової вимоги.

Як свідчить перша та друга податкові вимоги від 30 січня 2006 року № 1/65 та від 07 березня 2006 року № 2/148, як обставина дотримання контролюючого органу норм ПК України щодо порядку стягнення податкового боргу, зокрема норми пп. 95.2 ст. 95 ПК України, якою прокуратура обґрунтовує позовні вимоги, податковий борг позивача, зазначений у цих податкових вимогах, складає 4422562,00 грн, а згідно з обліковою карткою платника податків ПФ "Піраміда" станом на 23 серпня 2011 року за підприємством рахується податковий борг у загальній сумі 4005655,75 грн, що також не заперечується самим підприємством. При цьому обставини, які свідчили про безперервність податкового боргу у відповідача впродовж періоду часу з моменту виникнення податкового боргу, стосовно суми якого були направлені податкові вимоги, до звернення до суду прокуратури з позовом, були досліджені у судовому процесі лише щодо суми податкового зобов'язання, яка була визначена податковими повідомленнями - рішеннями від 23 травня 2005 року № /0, № /0, № /0, але не сплаченого платником податків у встановлений строк. Так, суди встановили, що податкові повідомлення - рішення від 23 травня 2005 року № /0, № /0, № /0 за наслідками їх оскарження підприємством до суду постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2009 року № 2а-3238/08/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2010 року, визнані законними.

Обставини щодо безперервності податкового боргу з комунального податку у сумі 150,33 грн у судовому процесі не встановлені.

Крім того, в силу норми п. "в" пп. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-III (втратив чинність з 01 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності ПК України), податковий борг, на погашення якого направлялись перша та друга податкові вимоги від 30 січня 2006 року № 1/65 та від 07 березня 2006 року № 2/148, вважається безнадійним та підлягає списанню.

Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на такий зміст правового регулювання, встановлений вищенаведеними правовими нормами, внаслідок чого зробили помилковий висновок про задоволення позову в частині стягнення з ПФ "Піраміда" податкового боргу у сумі 150,00 грн.

В той же час, встановивши, що ДПІ були виконані вимоги правових норм щодо направлення відповідачу податкових вимог, а факт сплати податкового зобов'язання у сумі 2807591,00 грн, визначеного податковими повідомленням-рішенням від 23 травня 2005 року № /0, № /0, № /0 та узгодженого в судовому порядку 19 травня 2010 року, в судовому процесі не встановлений, суди попередніх інстанцій, правильно застосували положення ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України та зробили обґрунтований висновок про задоволення позову щодо стягнення з підприємства податкового боргу у сумі 2807591,00 грн.

Доводи, наведені ПФ "Піраміда" у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині. Посилання підприємства на те, що ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2010 року у справі № 2а-3238/08/2070, якою постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2009 року про відмову у задоволенні позовних вимог ПФ "Піраміда" про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 23 травня 2005 року № /0, № /0, № /0 було залишено без змін, у матеріалах справи відсутня та судом на предмет набрання законної сили не досліджувалася, а обставини щодо постановлення зазначеної ухвали 19 травня 2010 року були встановлені судом у цій справі на підставі листа керівника апарату Харківського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2012 року № 07-12/108435 не спростовують факт ухвалення такого судового рішення. До того ж, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 червня 2013 року № К-23762/10 касаційна скарга ПФ "Піраміда" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2009 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2010 року у справі № 2а-3238/08/2070 за позовом ПФ "Піраміда" до ДПІ, за участю Прокуратури Жовтневого району м. Харкова про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 23 травня 2005 року № /0, № /0, № /0 залишена без задоволення, а судові рішення - без змін.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 210, 220, 221, 222, 223, 229, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Приватної фірми "Піраміда" задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2012 року у справі № 2а-13105/11/2070 скасувати в частині задоволення адміністративного позову Прокуратури Жовтневого району м. Харкова в інтересах Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова щодо стягнення з Приватної фірми "Піраміда" заборгованісті по комунальному податку перед бюджетом у сумі 150,00 грн (сто п'ятдесят грн 00 коп.) та в цій частині прийняти нове судове рішення, яким у позові Прокуратури Жовтневого району м. Харкова в інтересах Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2012 року у справі № 2а-13105/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, визначених статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.І. Бившева

Судді І.В. Борисенко

Т.М. Шипуліна