Справа № 817/159/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"11" вересня 2017 р. Справа № 817/159/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від позивача Коритнюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" травня 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" (далі - ТОВ "ТД "Любисток") звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.09.2016 №000481400.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема позивач зазначає, що акт перевірки, на підставі якого прийняте оспорюване податкове повідомлення-рішення, суперечать фактичним обставинам та нормам чинного законодавства. У 2015 року мала місце лише операція з придбання сировини у нерезидента SENSBURG PROJECT S.A. (Панама), однак така сировина була реалізована та як наслідок отримано дохід у 2016 році. Разом з тим, за результатами реалізації сировини позивачем у 2016році сплачено податок на прибуток. Відтак, вважає що у позивача у період 2015року були відсутні правові підстави подавати звіт про контрольовані операції за 2015рік , оскільки операції з придбання сировини у нерезидента у 2015 році не впливає на податок на прибуток звітного періоду, оскільки дохід отримано в 2016 році.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.09.2016року ДПІ у м.Рівному прийнято податкове повідомлення-рішення форми від №000481400 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 365400,00грн. (а.с.6).

Підставою для винесення вказаного рішення слугували висновки акту виїздної документальної позапланової перевірки №92/17-16-14-00/33618885 від 09.09.2016 (а.а.с.7-14) про порушення позивачем вимог пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України щодо обов'язку подання в установлений законом термін до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, звіту про контрольовані операції з SENSBURG PROJECT S.A. (Панама) за 2015 рік.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року позивач здійснював фінансово-господарські операції з контрагентом SENSBURG PROJECT S.A. (Панама) щодо придбання спецій, прянощів, сушених овочів на загальну суму 9421737,42грн. Вказане підтверджується копіями первинних документів залучених до матеріалів справи (а.с. 30-70). Вказані господарські операції знайшли своє відображення також і бухгалтерському обліку позивача по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними поставщиками» (а.а.с.70-77).

Відповідно до пп.39.2.1.7 п.39.2.1 ст.39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент перевіряємого періоду), господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

- річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

- обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Згідно з пп. 39.2.1.4 п.39.2.1 ст.39 Податкового кодексу України, господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на об'єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, але не виключно: операції з товарами, такими як сировина, готова продукція тощо; операції з придбання (продажу) послуг; операції з нематеріальними активами, такими як роялті, ліцензії, плата за використання патентів, товарних знаків, ноу-хау тощо, а також з будь-якими іншими об'єктами інтелектуальної власності; фінансові операції, включаючи лізинг, участь в інвестиціях, кредитах, комісії за гарантію тощо; операції з купівлі чи продажу корпоративних прав, акцій або інших інвестицій, купівлі чи продажу довгострокових матеріальних і нематеріальних активів.

Підпунктом 39.2.1.1 п.39.2.1 ст.39 Податкового кодексу України визначено, що контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об'єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав.

Відповідно до п.п. 39.2.1.2. п.39.2.1 ст.39 Податкового кодексу України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Під час визначення переліку держав (територій) для цілей підпункту "в" підпункту 39.2.1.1 цього підпункту Кабінет Міністрів України враховує такі критерії: держави (території), у яких ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні; держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією; держави, компетентні органи яких не забезпечують своєчасний та повний обмін податковою та фінансовою інформацією на запити центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з 1 січня звітного року, наступного за календарним роком, у якому держави (території) було включено до такого переліку (39.2.1.2 п.39.2.1 ст.39 Податкового кодексу України).

Відтак, колегія суддів вважає підставними доводи суду першої інстанції, що господарські операції з контрагентом, який зареєстрований на території країни включеної до такого переліку, можуть впливати на об'єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, тобто - трансфертними, а відтак є контрольованими операціями.

Республіка Панама включена до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №977-р.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що обсяг господарських операцій позивача з SENSBURG PROJECT S.A. (Панама) у 2015 році перевищує 5 мільйонів гривень за відповідний звітний рік.

Відповідно до положень пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент перевіряємого періоду), платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Однак, позивачем не було подано контролюючому органу в установленому порядку та строки звіт про контрольовані операції за 2015 рік (до 01.05.2016р), що вказує про порушення вимог п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України та тягне за собою накладення штрафу у розмірі, визначеному п.120.3 ст.120 Податкового кодексу України.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення контролюючого органу не є підставою для висновку щодо протиправності такого рішення, оскільки матеріалами справи та положеннями податкового законодавства підтверджуються обставини, що податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та за наявності доказів щодо порушення законодавства позивачем. Дана позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у інформаційному листі від 28.03.2014 №375/11/14-14.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" вул.Соборна, 444 А,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

4-Коритнюк Віталій Олександрович АДРЕСА_1 - ,