Справа № 367/3502/16-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/3502/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Карабаза Н.Ф.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Буча Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Буча Київської області суду (далі - відповідач, УПФУ в місті Буча Київської області) суду з позовом у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії за заявою № 6/М-01 від 01.02.2016 р., виходячи з розміру фактичного грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження у 1986 році, зазначеного в довідці про зарплату № М-26 від 20 січня 2016 р., з урахуванням одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб., виплаченої згідно наказу начальника УВС Київського облвиконкому № 054 від 04.11.1989 р. на виконання наказу МВС СРСР №0107-1988 р.;

- визнати незаконним та скасувати колегіальне рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області № 26 від 11 лютого 2016 р. про відмову в перерахунку пенсії відповідно до довідки про грошове забезпечення в зоні ЧАЕС за період з 08 травня 1986 р. по 18 травня 1986 р. № М-26 від 20.01.2016 р., виданої Управлянням Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області з 01 лютого 2016 р. провести перерахунок та виплачувати пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до довідки № М - 26 від 20.01.2016 р. про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження, виданої Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, з урахуванням відомостей про фактично отриману заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу в зоні відчуження з якого визначається пенсія в розмірі 713 крб. 34 коп., отриману ним за весь фактично відпрацьований час під час виконання службових обов'язків у третій та другій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять, м. Чорнобиль по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 08 травня 1986 р. по 18 травня 1986 р., та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених раніше виплат починаючи з 01 лютого 2016 р.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Главою 6 КАС України встановлено особливості провадження в окремих категоріях адміністративних справ. Зокрема, ч.1 ст.183-2 КАС України, яка є імперативною нормою, встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, ч.2 цієї статті передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у ч.1 ст.183-2 КАС України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому ч.4 ст.183-2 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у ч.1 ст.183-2 КАС України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині 6 цієї статті.

Тому порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами 8-10 ст.183-2 КАС України.

Крім того, порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 має правовий статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

За даними довідки до акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 217057 позивач є інвалідом другої групи як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом першої інстанції встановлено, що з 02.11.2010 позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області, одержуючи пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі за текстом - «Закон №796-XII»), як інвалід другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

20 січня 2016 року Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області видано довідку № М-26, у якій зазначено, що за роботу в населених пунктах зони відчуження з 08.05.1986 р. по 18.05.1986 р. ОСОБА_2 виплачена заробітна плата у розмірі 213 крб. 34 коп. та одноразова грошова винагорода в розмірі 500 крб.

01 лютого 2016 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області із заявою про перерахунок пенсії із заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області № 26 від 11 лютого 2016 року у перерахунку пенсії відмовлено.

Назване рішення вмотивовано тим, що позивачеві виплачується пенсія, обчислена із заробітної плати 213 крб. 34 коп., а одноразова грошова винагорода, що виплачувалась згідно розпорядження РМ СРСР № 964-рс від 17.05.1986 р., не є складовою заробітку, із якого обчислюється пенсія.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17 травня 1986 року № 964-рс, зокрема дозволено керівникам міністерств і відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою урядової комісії здійснювати у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на зазначених роботах в III зоні небезпеки, в п'ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими чинним законодавством нормами, по II зоні - в чотириразовому розмірі і в I зоні - у трикратному розмірі; у тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 руб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 руб.

Згідно з п. «а» частини першої Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» від 23 травня 1986 року № 1031-рс, розповсюджено на військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, порядок і розміри підвищеної оплати праці, передбачені Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964.

Нормами статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. № 796-XII (надалі за текстом - «Закон № 796-XII») передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності з частиною 1 статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно частини 3 названої статті Закону № 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі за текстом - «Порядок»).

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пунктом 2 Порядку заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд роботи у зоні відчуження.

Порядком також врегульовано, як саме має враховуватися заробітна плата для обчислення пенсій залежно від періодів роботи в зоні відчуження, зокрема і тоді, коли особа пропрацювала у цій зоні менше календарного місяця. Визначено види доплат та премій, які додаються до суми обчисленої заробітної плати. Зокрема, це доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності, а також премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища».

Що стосується встановленої розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17 травня 1986 року № 964-рс одноразової винагороди у розмірі 500 крб., право на яку мали особи, що отримали граничну допустиму дозу радіації, то включення цієї винагороди до суми заробітної плати для обчислення пенсій чинним законодавством, зокрема і Порядком, не передбачено.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року.

Відповідно ж до статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити повністю.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Буча Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Карпушова О.В.

Епель О.В.