Справа № 826/9251/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

05 вересня 2017 року 10:00 справа №826/9251/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України
доДержавної регуляторної служби України
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю "Спецелектромонтаж 2007"
провизнання протиправним та скасування розпорядження
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі по тексту - позивач, Держархбудiнспекцiя) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної регуляторної служби України (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецелектромонтаж 2007" (далі по тексту - третя особа, ТОВ "Спецелектромонтаж 2007"), в якому просить: визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 25 березня 2016 року №35 в частині зобов'язання Держархбудiнспекцiї переоформити ліцензію ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" серії АГ №575629, видану 12 квітня 2011 року на підставі заяви від 17 лютого 2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9251/16 та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 05 жовтня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; представник третьої особи до суду не прибув, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Держархбудiнспекцiєю видано 12 квітня 2011 року ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" ліцензію на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком) строком дії з 12 квітня 2011 року по 12 квітня 2016 року.

ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" звернулось до Держархбудiнспекцiї з листом (вхідний номер 40-3349 від 23 лютого 2016 року), в якому просило переоформити ліцензію серії АГ №575629 на безстрокову, посилаючись на положення частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02 березня 2015 року №222-VIII (набрав чинності 28 червня 2015 року), згідно з якими ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти; ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону, які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк.

Держархбудiнспекцiя у відповідь ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" надіслала лист від 25 лютого 2016 року №40-402-393, в якому повідомила, що виходячи з положень частини другої статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року №1396 затверджено Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, який поширюється на ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності. При здійсненні функцій ліцензування, в тому числі з питання розгляду заяв суб'єктів господарювання про переоформлення ліцензії, Держархбудiнспекцiя зобов'язана керуватися зазначеним Порядком ліцензування.

Таким чином, вимога позивача про переоформлення ліцензії серії АГ №575629 на безстрокову задоволена не була.

ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" звернулось до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України зі скаргою від 04 березня 2016 року (зареєстрована за вх. №2087/0/19-16 від 04 березня 2016 року), в якій оскаржила висновки Держархбудiнспекцiї.

За результатами розгляду скарги третьої особи Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування склала протокол від 22 березня 2016 року №03-16, в якому встановила, що Держархбудiнспекцiя, відмовивши у переоформленні ліцензії серії АГ №575629 строком дії з 12 квітня 2011 року по 12 квітня 2016 року на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, на безстрокову, за заявою ліцензіата, порушила вимоги частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності". Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування зазначила, що ліцензія на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, яка на момент набуття чинності вказаним законом була чинною та мала обмежений термін дії, набуває статусу безстрокової в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності та може бути за заявою ліцензіата переоформлена органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк.

Зазначеним протоколом оформлено рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №3.3 про задоволення апеляції ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" щодо відмови Держархбудiнспекцiєю у переоформленні ліцензії серії АГ №575629 строком дії 12 квітня 2011 року по 12 квітня 2016 року на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, на безстрокову, відповідно до вимог частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та зобов'язання Держархбудiнспекцiю переоформити вказану ліцензію на безстрокову в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності відповідно до вимог частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" за заявою ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" від 17 лютого 2016 року.

На підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 22 березня 2016 року №3.3 (протокол №03-16) та статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" Державна регуляторна служба України видала розпорядження від 25 березня 2016 року №35, пунктом 1.1 якого зобов'язала Держархбудiнспекцiю переоформити ліцензію ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" серії АГ №575629 на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, на безстрокову, в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності відповідно до вимог частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" за заявою ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" від 17 лютого 2016 року.

Держархбудiнспекцiя вважає, що зазначене розпорядження в частині зобов'язання її переоформити ліцензію на безстрокову є незаконним та підлягає скасуванню, виходячи з того, що відмова ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" у переоформленні ліцензії на безстрокову, здійснена в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України; на думку позивач, виходячи з положень статті 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2015 року №609 органом ліцензування господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності є Держархбудiнспекцiя, яка є єдиним органом, що наділений повноваженнями здійснювати ліцензування господарської діяльності з будівництва об'єктів зазначених категорій складності; Державна регуляторна служба України, зобов'язавши Держархбудiнспекцiю вчинити конкретну дію, вийшла за межі компетенції і прийняла рішення, що є формою втручання у дискреційній повноваження суб'єкта владних повноважень - Держархбудiнспекцiї.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, видаючи оскаржуване розпорядження, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені пунктом 8 частини першої статті 4 та частиною одинадцятою статті 5 Законом України "Про ліцензування видів діяльності", оскільки є спеціальним органом з питань ліцензування, який видає розпорядження про усунення порушення законодавства у сфері ліцензування з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, яким було задоволено скаргу ТОВ "Спецелектромонтаж 2007"; Держархбудiнспекцiєю порушено вимоги частини шостої статті 21 Законом України "Про ліцензування видів діяльності", згідно з якою ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти. Ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону, які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк. Оскільки ліцензія на провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, яка на момент набуття чинності Законом України "Про ліцензування видів діяльності" була чинною та мала обмежений термін дії, набула статусу безстрокової в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності та може бути за заявою ліцензіата переоформлена відповідним органом ліцензування, тому Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2007 року №1396, який передбачає строк дії такої ліцензії, в цій частині не відповідає вимогам вказаного закону і не повинен застосовуватись при вирішенні питання щодо видачі ліцензії.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступного.

28 червня 2015 року втратив чинність Закон України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 01 червня 2000 року №1775-III, на підставі якого Держархбудiнспекцiєю 12 квітня 2011 року видано ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" ліцензію на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком), строком дії з 12 квітня 2011 року по 12 квітня 2016 року.

28 червня 2015 року набрав чинності Закон України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 2 березня 2015 року №222-VIII.

/Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" цей Закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

Пунктами 1, 2 Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року №724 (далі по тексту - Положення №724), визначено, що Державна регуляторна служба України (ДРС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності. ДРС є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності. ДРС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 5, 6, 8 частини першої статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" спеціально уповноважений орган з питань ліцензування:

здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування;

утворює Експертно-апеляційну раду з питань ліцензування та забезпечує її діяльність;

видає розпорядження про усунення порушення законодавства у сфері ліцензування та розпорядження про відхилення або задоволення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 14 липня 2015 року №783/40.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" обов'язками Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування є розгляд апеляцій та інших скарг здобувачів ліцензії, ліцензіатів на дії органу ліцензування або інших заявників щодо порушення законодавства у сфері ліцензування.

Частиною одинадцятою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" передбачено, що рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування приймається більшістю голосів її членів і оформлюється протокольним рішенням, що підписується особою, яка головувала на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, та секретарем ради, який призначається головою ради з числа її членів.

Рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатів, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач наділений повноваженнями видавати розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції чи іншої скарги та/або про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Досліджуючи питання щодо наявності/відсутності порушень Держархбудiнспекцiєю законодавства у сфері ліцензування, про які йдеться в оскаржуваному розпорядженні, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року №294 (далі по тексту - Положення №294), Держархбудінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення №294 визначено, що Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Отже, Держархбудінспекція є органом ліцензування в розумінні Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Як встановлено судом, Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування при розгляді апеляції третьої особи встановлено порушення Держархбудiнспекцiєю вимог частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", що полягало у відмові за заявою ліцензіата переоформити строкову ліцензію в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності на безстрокову.

Згідно з частиною дванадцятою статті 13 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензія видається на необмежений строк.

Відповідно до частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти.

Ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону:

види господарської діяльності яких звужені, підлягають переоформленню, що здійснюється органом ліцензування у триденний строк безкоштовно;

які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: будівництво об'єктів IV і V категорій складності - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність".

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єктів архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Частиною другою статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" визначено, що порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року №1396 (далі по тексту - Порядок №1396).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1396 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2012 року №148) цей Порядок встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність).

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про архітектурну діяльність" для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема, пошук архітектурного рішення, розроблення, погодження у визначених законом випадках і затвердження проекту; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об'єкта архітектури.

Отже, створення об'єкта архітектури включає окремі складові: проектування та будівництво.

Разом з тим ліцензуванню підлягає лише господарська діяльність із будівництва об'єктів IV і V категорії складності.

Таким чином, ліцензія серії АГ №575629, строком дії з 12 квітня 2011 року по 12 квітня 2016 року, видана ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, стосується також такого виду господарської діяльності як будівництво об'єктів IV і V категорій складності.

Отже, згідно з положеннями частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензія серії АГ №575629, строком дії з 12 квітня 2011 року по 12 квітня 2016 року, на день набрання чинності Законом України "Про ліцензування видів діяльності" - 28 червня 2015 року була чинною та продовжувала діяти.

Виходячи з положень частини дванадцятої статті 13, частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" зазначена ліцензія в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності з 28 червня 2015 року набула статуту безстрокової і могла бути переоформленою в частині провадження зазначеної господарської діяльності органом ліцензування - Держархбудiнспекцiєю за заявою ліцензіата - ТОВ "Спецелектромонтаж 2007".

Посилання Держархбудiнспекцiєю, як на підставу для відмови у переоформленні ліцензії з визначеним строком дії на безстрокову, на положення пункту 12 Порядку ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року №1396, згідно з якими строк дії ліцензії становить п'ять років, а для суб'єктів будівельної діяльності, які отримують її вперше, - три роки, суд знаходить помилковим.

Так, Порядок №1396 розроблений відповідно до Законів України "Про архітектурну діяльність" та "Про основи містобудування" та встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури на території України.

Як вказувалось раніше, відповідно до пункту 1 Порядку №1396 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2012 року №148) цей Порядок встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Разом з тим Порядок №1396 розроблений і затверджений Кабінетом Міністрів України до набрання чинності Законом України "Про ліцензування видів діяльності" і положення зазначеного порядку в частині визначення ліцензій як строкових суперечить положенням частини дванадцятої статті 13, частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", з яких випливає, що з дня набрання чинності цим законом, тобто з 28 червня 2015 року, ліцензії, які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими.

Згідно з частиною восьмою статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" Кабінету Міністрів України необхідно привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Отже, Порядок №1396 в частині положень пункту 12 потребує приведення у відповідність до вимог Закону № 222.

Тому, пункт 12 Порядку №1396, яким визначено строк дії ліцензії, не підлягає застосуванню при вирішенні органом ліцензування питання щодо видачі безстрокових ліцензій та переоформлення ліцензій з обмеженим строком дії, які набули статусу безстрокових згідно із законом та можуть бути переоформлені на безстрокові за заявою ліцензіата.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при розгляді апеляції ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" дійшла обґрунтованого висновку про порушення Держархбудiнспекцiєю вимог частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", що полягало у відмові за заявою ліцензіата переоформити строкову ліцензію в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності на безстрокову.

Разом з тим, як встановлено вище, Державна регуляторна служба України видає на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції та усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, визначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, виходячи з положень статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" Державна регуляторна служба України на підставі рішення Експертно-апеляційної ради повинна прийняти рішення щодо оцінки правомірності/неправомірності дій органу ліцензування, а не вирішувати питання щодо видачі ліцензії, що є повноваженням Держархбудiнспекцiї.

За таких обставин, розпорядження Державної регуляторної служби України від 25 березня 2016 року №35 в частині зобов'язання Держархбудiнспекцiї переоформити ліцензію ТОВ "Спецелектромонтаж 2007" серії АГ №575629 на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, на безстрокову, в частині провадження господарської діяльності з будівництва IV і V категорії складності відповідно до вимог частини шостої статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" на підставі заяви ТОВ "Спецелектромонтаж 2007", видано із втручанням у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень - Держархбудiнспекцiї, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено правомірність розпорядження про задоволення апеляції ліцензіата та усунення порушення законодавства у сфері ліцензування, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, адміністративний позов ДАБІ підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної регуляторної служби України від 25 березня 2016 року №35 в частині зобов'язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України переоформити ліцензію Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецелектромонтаж 2007" серії АГ №575629 на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, на безстрокову, в частині провадження господарської діяльності з будівництва IV і V категорії складності на підставі заяви від 17 лютого 2016 року.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов