Справа № 805/2526/17-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 р. Справа №805/2526/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 17-40 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Арестової Л.В.,

при секретарі судового засідання Лопушанському Д.О.,

за участю:

прокурора - Буяновського В.В.,

представника позивача - Самохвалової Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Головного управління ДФС у Донецькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу у сумі 9 647,36 грн. -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 1 звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 податковий борг з несплати донарахованих сум штрафних санкцій та пені у сумі 9 647,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

За відповідачем рахується заборгованість по орендній платі з фізичних осіб, яка виникла внаслідок несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання згідно з податковими повідомленнями - рішеннями у сумі 8 415,27 грн. та пені 1 232,09 грн. Позивачем надсилалась відповідачу податкова вимога, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем. На підставі наведеного підлягає стягненню з відповідача податковий борг з несплати сум штрафних санкцій та пені з орендної плати фізичних осіб на загальну суму 9 647,36 грн. на користь Головного управління ДФС України в Донецькій області.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначивши, що у зв'язку із порушенням строку сплати сум грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб, контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 05 грудня 2016 року про застосування до відповідача штрафної санкції. Визначені суми у встановлені податковим законодавством строки не сплачені. Також, через порушення строків сплати грошових зобов'язань відповідачу нараховано пеню, на підставі чого борг у загальній сумі складає 9 647,36 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомлені, заперечень проти позову суду не надавала.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

При прийнятті рішення по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абз. 1, 3 ч. 2 КАС України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в адміністративному суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Абзацами 1-3 п. 4 вказаної статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурором повідомлено позивача про намір звернутись до суду із даним позовом листом від 29 червня 2017 року № 80-6743вих.-17.

Тобто, звернення прокуратури до суду із даним позовом узгоджено із позивачем у відповідності до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт наявності підстав, передбачених частинами 2 та 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", для здійснення керівником Волноваської місцевої прокуратури представництва у суді інтересів позивача у даній справі.

Згідно п. 1 ч. 6 цієї статті під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону, право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Таким чином, керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 1 має право на подання даного позову.

Заслухавши прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця 14.01.2015 року, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідачу на праві оренди належать земельні ділянки (кадастрові номери ділянок: № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7), які знаходяться у смт. Ялта на території Ялтинської селищної міської ради Мангушського району Донецької області, що підтверджується договорами оренди земельних ділянок від 31 жовтня 2013 року, укладеним між Ялтинською селищною радою та ОСОБА_2, яка діяла в інтересах ОСОБА_3, та додатковими угодами від 27 березня 2014 року до вказаних договорів, відповідно до яких орендаря змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_2

30 вересня 2016 року відповідачу направлено контролюючим органом податкову вимогу «Ф» від 27 вересня 2016 року № 863-17 на суму боргу станом на 26 вересня 2016 року у сумі 62 300,23 грн, яку отримано платником податку 4 жовтня 2016 року. Доказів оскарження такої вимоги відповідачем суду не надано.

Позивачем проведено камеральну перевірку відповідача з питання своєчасності сплати орендної плати за землю з фізичних осіб за 2014-2015 р., під час якої встановлено порушення відповідачем термінів сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з земельного податку, на підставі чого складений акт № 000576/05-40-13-3/НОМЕР_1 від 23.12.2016 року.

За результатами висновків акту перевірки позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.12.2016 року:

- № , яким за порушення строку сплати грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб застосовано до відповідача застосовано штраф у сумі 5089,48 грн. (20 % від розміру несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання);

- № , яким за порушення строку сплати грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб застосовано до відповідача штраф у сумі 3 325,79 грн. (10 % від розміру несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання).

Вказані податкові-повідомлення рішення отримані відповідачем 7 грудня 2016 року, доказів їх оскарження суду не надано.

Також податковим органом платнику податків нарахована пеня в розмірі 1 232,09 грн, що вбачається з картки особового рахунку відповідача.

Станом на дату звернення до суду за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 рахується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у сумі 9647,36 грн., що також підтверджується карткою особового рахунку платника податків.

Строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов'язань сплинули, заходи, прийняті податкових органом щодо стягнення податкових зобов'язань, не призвели до їх погашення.

При прийняття рішенні у справі суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.п. 14.1.72, п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди. (14.1.73 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу).

Згідно із п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв'язку з несплатою узгодженого зобов'язання податковим органом направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 27 вересня 2016 року № 863-17 на суму боргу станом на 26 вересня 2016 року у сумі 62 300,23 грн, яку отримано платником податку 4 жовтня 2016 року.

Доказів оскарження такої вимоги відповідачем суду не надано.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкові повідомлення-рішення від 5 грудня 2016 року № , № отримані відповідачем 7 грудня 2016 року, доказів їх оскарження суду не надано.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Податковим органом платнику податків нарахована відповідачу пеня в розмірі 1 232,09 грн, що вбачається з картки особового рахунку відповідача.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу встановлено, що суми грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання вважаються податковим боргом.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Головного управління ДФС у Донецькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу у сумі 9 647,36 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Головного управління ДФС у Донецькій області податковий борг з несплати донарахованих сум штрафних санкцій та пені у сумі 9 647 (дев'ять тисяч шістсот сорок сім) гривень 36 копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписний у відповідності з ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Арестова Л.В.