Справа № 821/1757/16
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1757/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

ОСОБА_1,

за участю: секретар судового засідання Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2І, або позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі відповідач-1), Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі відповідач-2), в якому позивач просив суд: визнати неправомірним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 28.10.2016 року № 4998/к «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2І.»; визнати неправомірним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 28.10.2016 року № 2182/1 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 І.»; поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління Головного територіального управління юстиції у Херсонській області - начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з 28.10.2016 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року заявлений позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 28.10.2016 року № 4998/к «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 І.». Визнано неправомірним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 28.10.2016 року № 2182/1 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2І.». Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління Головного територіального управління юстиції у Херсонській області - начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з 28.10.2016 року.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про задоволення заявлених вимог, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції, зокрема, норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 30.06.2015 року № 2028/к ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

12.04.2016 року до Міністерства юстиції України, на імя Міністра, надійшло звернення працівників органів державної виконавчої служби Херсонської області щодо неправомірних дій заступника начальника головного територіального управління юстиції - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 (а.с.203 т.1).

У зверненні зазначались факти видання позивачем вказівок від 02.07.2015 року № 02.1-12/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159, за якими: зняття арешту майна та прийняття рішення щодо відмови у відкритті провадження можуть бути прийняті тільки після погодження з позивачем.

20.04.2016 року Міністерством юстиції України було направлено листа № 781/14/32-16 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про надання інформації стосовно питань, порушених у зверненні (а.с.202 т.1).

26.04.2016 року начальник Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 листом № 04-39/27-06 надав інформацію стосовно питань, порушених у зверненні.

13.09.2016 року начальник Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 направив до Мін'юсту України подання № 8-1/2537 про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 за надання доручень, що виходять за межі наданих йому повноважень, а також суперечать вимогам чинного законодавства (а.с.165-167 т.1).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16.09.2016 року № 4549/к «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_2І.» дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку відкрито дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 та проведено службове розслідування у період з 19 вересня по 18 жовтня 2016 року (а.с.150 т.1).

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Міністерства юстиції України за результатами службового розслідування стосовно заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 від 17.10.2016 року (а.с.151-159 т.1).

У висновку зазначено: «доручення ОСОБА_2 № 02.1-23/1601 від 02.07.2015 року та № 02.1-21/3159 від 21.10.2015 року надані у порушення вимог статті 19 Конституції України, статей 26, 50, 60, 83, 84, 85, 86 Закону України «Про виконавче провадження» та з перевищенням наданих посадовій особі повноваженнями».

За результатами дисциплінарного провадження відносно позивача дисциплінарною комісією складено висновок про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», та подання щодо рекомендації застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення (а.с.160-164 т.1).

Наказом Міністерства юстиції України від 28.10.2016 року №4998/к позивача звільнено з посади заступника начальника управління Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за перевищення службових повноважень та на підставі п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» (а.с.147-149 т.1).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 28.10.2016 року № 2182/1 оголошений наказ Міністерства юстиції України від 28.10.2016 року № 4998/к.

Не погоджуючись із наказами про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерством юстиції України порушений строк притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заявлених вимог позивача, з огляду на викладене.

Як вбачається з матеріалів дисциплінарного провадження та оскаржуваних наказів про звільнення позивача, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення став факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме перевищення службових повноважень, що виразилось у наданні незаконних доручень керівникам відділів державної виконавчої служби районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції області та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області погоджувати з начальником Управління ДВС питання щодо звільнення з-під арешту майна боржників у виконавчому провадженні та щодо відмови у відкритті виконавчого провадження від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, про факт прийняття позивачем наведених доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159 субєкту, що наділений правом на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, у вигляді звільнення, стало відомо 12.04.2016 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.04.2016 року до, зокрема, Міністерства юстиції України (на імя Міністра) надійшло звернення працівників органів державної виконавчої служби Херсонської області щодо неправомірних дій заступника начальника головного територіального управління юстиції - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, в якому чітко вказано про прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159 про погодження з начальником Управління ДВС питання щодо звільнення з-під арешту майна боржників у виконавчому провадженні та щодо відмови у відкритті виконавчого провадження.

Факт отримання вказаного звернення та перебування його на розгляді Міністерства юстиції України не заперечується останнім, а також додатково підтверджується листом від 20.04.2016 року № 781/14/32-16, направленим Міністерством юстиції України до Головного управління територіального управління юстиції у Херсонській області щодо надання інформації стосовно питань, порушених у цьому зверненні.

Наведений лист Міністерства юстиції України щодо надання інформації стосовно питань, порушених у зверненні, в тому числі, щодо прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159, був отриманий Головним управлінням територіального управління юстиції у Херсонській області 20.04.2016 року за вхід. № 2706/04-39.

Тобто, з наведеного вбачається, що 20.04.2016 року про прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159, що стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, стало відомо і начальнику Головного управління територіального управління юстиції у Херсонській області.

Станом, як на момент видання позивачем оскаржуваних доручень, так і на момент коли відповідачам достеменно стало відомо про факт їх прийняття, загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначав Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Так, ч. 1 ст. 14 вказаного Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII було визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Разом з цим, Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII не було врегульовано порядок та строки для застосування дисциплінарного стягнення до державного службовця.

Така процедура визначена Кодексом законів про працю України.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Наведений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 17.02.2015 року у справі № 21-8а15.

За викладених обставин, у наведеній частині до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги Кодексу законів про працю України.

Так, відповідно до статті 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Таким чином, станом на момент виявлення відповідачем Мін'юстом України факту прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159, були встановлені чіткі строки для застосування дисциплінарного стягнення, а саме дисциплінарне стягнення могло бути застосовано протягом одного місяця з дня його виявлення, проте не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

З огляду на вищевикладене, встановивши 12.04.2016 року факт прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159, відповідач-1 мав право застосувати до позивача дисциплінарне стягнення за прийняття доручення від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159 до 21.04.2016 року.

В свою чергу, строки для застосування до позивача дисциплінарного стягнення за прийняття доручення від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 у відповідача-1 закінчились 02.01.2016 року.

Проте, оскаржуваними наказами до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за прийняття доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159 - 28.10.2016 року, тобто з пропуском строку для застосування дисциплінарного стягнення.

В поданій апеляційній скарзі відповідачі не заперечують того, що про факт прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159, що і стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відповідачам стало достеменно відомо 12.04.2016 року та 20.04.2016 року відповідно зі звернення працівників виконавчої служби Херсонської області.

Водночас, в апеляційній скарзі відповідачі зазначають, що у квітні 2016 року ОСОБА_3, як начальник ГТУЮ у Херсонській області не вбачав в діях позивача дисциплінарного проступку та не ініціював проведення службового розслідування, а Міністерством юстиції України у квітні 2016 року дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_2 не проводилось.

В свою чергу, відповідачі вказали, що 15.08.2016 року на посаду начальника ГТУЮ у Херсонській області було призначено ОСОБА_4, який за результатами розгляду скарги громадянина ОСОБА_5 від 12.09.2016 року, і встановив факт прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159, та ініціював дисциплінарне провадження стосовно позивача з цього питання.

Однак, зазначені обставини жодним чином не спростовують факту пропуску відповідачем-1 строку для застосування дисциплінарного стягнення за вчинення позивачем проступків у липні та жовтні 2015 року, які були виявлені у квітні 2016 року.

Відповідачами жодним чином не обґрунтовано підстав для не проведення Мін'юстом відповідного службового розслідування, у разі необхідності, за виявленим фактом прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159 та не застосування до позивача дисциплінарного стягнення в межах встановленого строку.

Колегія суддів зазначає, що не проведення відповідачем службового розслідування за встановленими фактами прийняття позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159 у квітні 2016 року жодним чином не надає в подальшому право Мін'юсту на застосування до позивача дисциплінарного стягнення поза межами строку для його застосування.

Посилання відповідачів на факт призначення нового начальника ГТУЮ у Херсонській області у серпні 2016 року, яким і було ініційовано дисциплінарне провадження відносно позивача у вересні 2016 року, тобто в місячний строк з моменту призначення на посаду, колегія суддів вважає взагалі неспроможними, оскільки така посадова особа не наділена повноваженнями на прийняття рішень про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, а тому вказані обставини жодним чином не впливають на строки для застосування дисциплінарного стягнення до позивача.

Також, колегія суддів критично оцінює посилання апелянтів на те, що дисциплінарний проступок, за який на позивача накладено дисциплінарне стягнення, був триваючим та продовжувався починаючи з дня видачі відповідних незаконних доручень і до дня їх скасування 13.09.2016 року.

Так, колегія суддів зазначає, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став дисциплінарний проступок, що виразився саме у «наданні» доручень з перевищенням повноважень, що мало місце 02.07.2015 року та 21.10.2015 року.

Більш того, як вказано самими відповідачами, доручення позивача від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159 були скасовані 13.09.2016 року начальником ГТУЮ у Херсонській області.

При цьому, до порушення дисциплінарного провадження відносно позивача та до закінчення відповідного службового розслідування.

Водночас, відповідачами жодним чином не обґрунтовано, що їм перешкоджало скасувати наведені доручення позивача у квітні 2016 року, коли про їх прийняття було достеменно відомо, як Мін'юсту, так і ГТУЮ у Херсонській області.

Також, колегія суддів наголошує, що стаття 148 Кодексу законів про працю України повязує початок та відповідно встановлений строк для застосування дисциплінарного стягнення, як з моментом вчинення проступку, так і з моментом його виявлення.

Таким чином, оскільки відповідачами було виявлено факт видання позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159 у квітні 2016 року, то за правилами ст. 148 Кодексу законів про працю України станом на 28.10.2016 року у відповідача-1 закінчився строк для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

В свою чергу, набрання чинності 01.05.2016 року Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, яким збільшено для роботодавців строк для застосування дисциплінарного стягнення, не продовжує відповідачу-1 строк для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційно тлумачення цієї норми надано у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім викладеного, колегія суддів зазначає, що станом на 28.10.2016 року пройшло більше року з моменту видання позивачем доручень від 02.07.2015 року № 02.1-23/1601 та від 21.10.2015 року № 02.1-21/3159.

Таким чином, Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII не може розповсюджувати свою дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, а саме не може встановлювати строки для застосування дисциплінарного стягнення за дисциплінарний проступок, що був вчинений у 2015 році та виявлений у квітні 2016 року, тобто до набрання ним чинності.

Що стосується посилань апелянтів на факт перебування позивача з 15.03.2016 року по 21.03.2016 року, з 29.06.2016 року по 30.06.2016 року, з 12.07.2016 року по 13.07.2016 року у відпустці, а також з 14.09.2016 року по 23.09.2016 року, з 27.09.2016 року по 06.10.2016 року на лікарняному, колегія суддів зазначає, що вказані обставини, з урахуванням наведених висновків та встановлених обставин щодо вчинення позивачем проступків, за які до нього застосовано дисциплінарне стягнення, у липні та жовтні 2015 року, та їх виявлення у квітні 2016 року, не спростовує пропуск відповідачем-1 строку застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Також, вказані обставини не досліджувались самим відповідачем-1 при прийнятті оскаржуваного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачем-1 пропущено строк для застосування дисциплінарного стягнення, що свідчить про протиправність оскаржуваних наказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець